ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" червня 2026 р. Справа№ 927/149/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Сотнікова С.В.
суддів: Станіка С.Р. 
Козир Т.П. 

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,
представника заявника - адвоката Забаріна А.Ф.,
ліквідатора боржника - арбітражного керуючого Потупало Н.І.,
представника ОСОБА_1 - адвоката Шелест Ю.В.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду Чернігівської області 
від 26.02.2026 (повний текст складено 27.02.2026, суддя Моцьор В.В.)
у справі № 927/149/22
за заявою ОСОБА_2 
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Яворина-Трейдінг" (код 32505077)
про банкрутство,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.02.2026 задоволено клопотання арбітражного керуючого Потупало Н.І. від 25.02.2026 та продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Потупало Н.І. на три місяці з дня постановлення цієї ухвали - до 26.05.2026. 
06 березня 2026 року уповноважена особа учасників боржника ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 26.02.2026 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання ліквідатора ТОВ "Яворина-Трейдінг" арбітражного керуючого Потупало Н.І. про продовження строку ліквідаційної процедури боржника.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 задоволено заяву суддів Остапенка О.М. та Отрюха Б.В. про самовідвід.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2026 задоволено заяву судді Пантелієнка В.О. про самовідвід.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2026, для розгляду даної справи визначено колегію суддів: Сотніков С.В. (головуючий), Козир Т.П., Станік С.Р.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2026 призначено розгляд справи № 927/149/22 в судовому засіданні на 02.06.2026.
В судовому засіданні 12.05.2026 суд проголосив скорочену постанову (вступну та резолютивну частини). 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, всебічно дослідивши наявні матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
Провадження у справах про банкрутство регулюється Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України. 
За визначенням статті 1 КУзПБ неплатоспроможність - неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом;
банкрутство - визнана господарським судом нездатність боржника, крім страховика або кредитної спілки, відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника;
погашені вимоги кредиторів - задоволені вимоги кредиторів, а також зобов`язання, припинені відповідно до цього Кодексу.
Згідно із статтею 6 КУзПБ відповідно до цього Кодексу щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури:
розпорядження майном боржника;
санація боржника;
ліквідація банкрута.
Під час здійснення судових процедур щодо боржника з метою зменшення строків провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) господарський суд керується принципом процесуальної економії.
Частиною 1 ст. 58 КУзПБ установлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.
Суд визначає строк, протягом якого ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. Цей строк не може перевищувати 12 місяців.
Згідно з частиною 4 ст. 61 КУзПБ ліквідатор не менш як один раз на місяць подає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансовий стан і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та під час проведення ліквідаційної процедури, про використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.
Відповідно до частини 1 та 6 ст. 65 КУзПБ після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс. Ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до частини 7 ст. 41 КУзПБ боржник, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, власник корпоративних прав боржника, а у випадках, передбачених законодавством, - третя особа протягом провадження у справі про банкрутство з метою погашення вимог кредиторів та закриття провадження у справі мають право задовольнити всі вимоги конкурсних кредиторів відповідно до реєстру вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені).
Для одночасного погашення всіх вимог кредиторів арбітражний керуючий зобов`язаний надати особі, яка виявила намір погасити вимоги кредиторів, реєстр вимог кредиторів.
У разі задоволення всіх вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені), господарський суд ухвалою закриває провадження у справі про банкрутство. Вимоги щодо неустойки (штрафу, пені) вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі.
Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 90 КУзПБ, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство у разі відновлення платоспроможності боржника або погашення всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів.
Про закриття провадження у справі про банкрутство постановляється ухвала (частина 1 ст. 90 КУзПБ).
У випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню (частина 4 ст. 90 КУзПБ).
Аналіз наведених норм свідчить, що КУзПБ надає право погасити вимоги кредиторів під час провадження у справі про банкрутство не лише безпосередньо боржнику, але і іншим особам, які фактично зацікавлені у відновленні платоспроможності боржника.
При цьому, таке погашення може відбуватись на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство, в тому числі і після визнання боржника банкрутом.
Постановою від 03.08.2022 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Потупало Наталію Ігорівну, яку зобов`язано здійснити ліквідаційну процедуру відповідно до вимог КУзПБ.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2023 у даній справі за заявою ліквідатора було покладено солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредитора ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .
Як підтверджується матеріалами справи, всі визнані вимоги єдиного кредитора, які включені до реєстру вимог кредиторів, погашені ОСОБА_1 , яка є учасником господарського товариства-боржника.
Отже, у цій справі кредиторську заборгованість перед усім складом конкурсних кредиторів погашено за рахунок коштів учасника боржника (власника корпоративних прав), зокрема й солідарним боржником ОСОБА_1 , а не за рахунок майна самого боржника.
Тобто за цих обставин існують підстави для закриття провадження у справі без подання ліквідатором звіту за результатами проведеної ліквідаційної процедури та складання ліквідаційного балансу банкрута, оскільки мету такої процедури фактично досягнуто - вимоги кредиторів погашені. Відтак, посилання суду першої інстанції на норми статті 65 КУзПБ, що зобов`язують ліквідатора подати суду на затвердження звіт та ліквідаційний баланс банкрута, як на підставу для продовження строку ліквідаційної процедури, є помилковим.
Колегія суддів враховує, що 17.05.2024 комітет кредиторів схвалив звіт ліквідатора про нарахування грошової винагороди та витрат. Втім, ліквідатор, будучи обізнаним про обставини погашення вимог кредиторів (що відбулося 23.04.2024), тобто про фактичне закінчення ліквідаційної процедури, відповідних звітів на затвердження суду не подав і продовжує вчиняти дії у ліквідаційній процедурі.
На переконання колегії суддів, такі дії арбітражного керуючого суперечать вимогам КУзПБ і лише сприяють безпідставному збільшенню витрат у справі про банкрутство, які наразі складаються виключно з грошової винагороди арбітражного керуючого. Водночас продовження судової процедури, застосованої до боржника, суперечить принципу процесуальної економії, закріпленому статтею 6 КУзПБ.
Окремо колегія суддів зазначає, що норми КУзПБ, а саме ч. 1 ст. 58 КУзПБ, не встановлюють строку ліквідаційної процедури, отже і не передбачають дій суду з його продовження. Суд відповідно до ст. 58 КУзПБ визначає (встановлює) строк, протягом якого ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника (сформувати ліквідаційну масу, реалізувати майно, погасити вимоги кредиторів тощо і в результаті подати суду на затвердження звіт та ліквідаційний баланс банкрута), і саме цей строк може бути продовжений задля досягнення мети ліквідаційної процедури - погашення вимог кредиторів за рахунок майна боржника. 
Ліквідатор відповідно до ч. 6 ст. 65 КУзПБ виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Кодексом. Тобто КУзПБ встановлює термін виконання повноважень ліквідатором. І цей термін визначений вказівкою на подію, яка має неминуче настати, - завершення ліквідаційної процедури. Таке завершення, своєю чергою, пов`язане з постановленням господарським судом відповідної ухвали згідно з ч. 3 ст. 90 КУзПБ. Оскільки повноваження ліквідатора не обмежені певним періодом у часі, відповідно не може бути продовжений строк цих повноважень. 
Як було зазначено вище, вимоги кредиторів у цій справі погашені ще у квітні 2024 року, відповідно, відсутні підстави для продовження строку для здійснення ліквідатором дій у ліквідаційній процедурі. Відтак, у справі залишилось невирішеним лише питання оплати грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого, який відповідно до ч. 6 ст. 30 КУзПБ зобов`язаний подати такий звіт на затвердження господарського суду, оскільки мета ліквідаційної процедури є повністю досягнутою, потреба у її подальшому триванні (продовженні) вичерпана.
За вказаних обставин колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення клопотання арбітражного керуючого Потупало Н.І. помилковими, оскільки вони суперечать ст. 6 КУзПБ, а при ухваленні рішення про продовження строку ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора суд припустився неправильного застосування норм матеріального права - ст. 58, ч. 6 ст. 65 КУзПБ.
Статтею 269 ГПК України встановлено, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Частиною 2 статті 277 ГПК України визначено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на неправильне застосування судом першої інстанції норм ст. 6, ст. 58, ч. 6 ст. 65 КУзПБ, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду Чернігівської області від 26.02.2026. Належить ухвалити нове рішення про відхилення клопотання ліквідатора про продовження строку ліквідаційної процедури та вказати на обов`язок виконувати повноваження до завершення ліквідаційної процедури.
Керуючись ст.ст. 269, п. 1, 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 26.02.2026 у справі № 927/149/22 скасувати.
3. Ухвалити нове рішення.
4. Відмовити у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Потупало Н.І. від 25.02.2026 про продовження строку ліквідаційної процедури.
5. Арбітражному керуючому Потупало Наталії Ігорівні виконувати повноваження ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворина-Трейдінг" до ухвалення судом рішення про закриття провадження у справі.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 05.06.2026. 

Головуючий суддя С.В. Сотніков 

Судді С.Р. Станік

Т.П. Козир