Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 712/2588/26
Номер провадження2/711/2017/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
 
головуючого – судді Казидуб О.Г.
 
за участю секретаря судового засідання Шульга А.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
Представник Жабченко Тетяна Миколаївна, яка діє в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ЄДРПОУ 43453613) через систему «Електронний суд» звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01 квітня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 26207000416791.
 
Відповідно до Кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро», розміщений на офіційному сайті банку та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, що разом становлять єдиний Кредитний договір, банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором.
 
Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з рахунку, платежі з рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта, що відкритий в банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу. 
 
Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин.
 
15 грудня 2021 року, згідно умов Договору факторингу № 15/12/21, АТ «Банк Кредит Дніпро» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 26207000416791 від 01 квітня 2019 року на користь ТОВ «Цикл Фінанс», а відповідно ТОВ «Цикл Фінанс» набуто право вимоги до відповідача.
 
Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором є обгрунтованою та документально підтвердженою та становить 12508 грн. 00 коп., з яких, заборгованість по тілу кредиту становить 4756 грн. 42 коп., заборгованість по відсотках 5816 грн. 221 коп., заборгованість по комісії 1935 грн. 37 коп.
 
Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 26207000416791 від 01 квітня 2019 року в розмірі 12508 грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 26622 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500грн. 00 коп.
 
02 березня 2026 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси справу передано за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси.
 
30 березня 2026 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання з викликом сторін.
 
15 травня 2026 року через систему «Електронний суд» адвокат Безвершенко Ірина Сергіївна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , надала Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що нарахування та сплата позичальником на користь банку комісії за обслуговування кредитної заборгованості є незаконною. Також, зазначено, що сума витрат на правову допомогу є неспівмірною.
 
15 червня 2026 року через систему «Електронний суд» представник ТОВ «Цикл фінанс» за дорученням Жабченко Тетяна Миколаївна надала Відповідь на Відзив, в якій просить задоволити заяву в повному обсязі.
 
Представник позивача за дорученням в судове засідання не з`явився, зазначивши в резолютивній частині позовної заяви про розгляд справи за відсутності представника. Також зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
 
Відповідач ОСОБА_1 та адвокат Безвершенко Ірина Сергіївна, яка діє в її інтересах, в судове засідання не з`явились, зазначивши у Відзиві про розгляд справи за їх відсутності.
 
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків.
 
Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
 
Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
 
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
 
Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
 
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
 
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
 
Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
 
Згідно статтею 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
 
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).
 
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01 квітня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено Договір № 26207000416791 про встановлення кредитного ліміту.
 
Відповідно до п. 1.1. Договору, в порядку передбаченому цим Договором та УДБО, банк здійснює кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта № НОМЕР_2 , відкритого в банку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу, шляхом встановлення ліміту кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку.
 
Відповідно до п. 1.2.1. договору, ліміт кредитної лінії на дату укладення цього Договору становить 5000 грн. 00 коп. та протягом дії цього Договору може бути змінений банком в порядку визначеному в УДБО, при цьому максимальний ліміт кредитної лінії не може перевищувати 200000 грн. 00 коп.
 
Відповідно до п. 1.2.2. договору, строк дії кредитного ліміту – 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту. 
 
Сторона відповідача ОСОБА_1 не заперечувала факту отримання ним кредитних коштів.
 
Тобто, ОСОБА_1 підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти він не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі, в разі отримання ним грошових коштів.
 
А тому, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами вищевказаного правочину з приводу отримання ОСОБА_1 кредиту у АТ «Банк кредит Дніпро».
 
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що укладений між сторонами Договір № 26207000416791 від 01 квітня 2019 року відповідачем не оспорювався та не визнавався судом недійсним.
 
У разі не спростування презумпції правомірності договорів всі права, набуті сторонами правочинів за ними, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
 
При вирішенні спору судом взято до уваги, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань своєчасно не здійснила погашення основної суми заборгованості та не повернула грошові кошти, отримані в кредит.
 
Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
 
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
 
Згідно ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
 
Натомість, відповідач належним чином не виконував кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість.
 
Також, встановлено, що 15 грудня 2021 року, згідно умов Договору факторингу № 15/12/21, АТ «Банк Кредит Дніпро» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 26207000416791 від 01 квітня 2019 року на користь ТОВ «Цикл Фінанс», а відповідно ТОВ «Цикл Фінанс» набуто право вимоги до відповідача.
 
Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Відповідно до п. 2.2. Договору, банк нараховує проценти за користування кредитом у валюті кредиту на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році, при цьому враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. Базою для нарахування процентів є фактична заборгованість за кредитом станом на кінець кожного операційного дня банку.
 
Відповідно до п. 2.3. договору, заборгованості за цим договором погашається клієнтом шляхом зарахування обов`язкового платежу на рахунок, визначений в п. 1.1. цього договору з 1 до 25 числа місяця наступного за місяцем в якому був використаний кредит. Розмір обов`язкового платежу становить 2% від суми фактичної заборгованості за цим Договором та суми нарахованих процентів і комісій за користування кредитом станом на останній банківський день місяця, за який сплачується обов`язковий платіж.
 
В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача тіло кредиту в розмірі 4756 грн. 42 коп. та проценти за користування кредитними коштами в розмірі 5816 грн.21 коп.
 
Позивачем надано Розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 26207000416791 від 01.04.2019 року станом на 14 грудня 2021 року, відповідно до якого загальна заборгованість відповідача складає 12508 грн. 00 коп., з яких, залишок прострочених відсотків 5816 грн. 21 коп.
 
На думку суду, вищезазначений розрахунок розміру заборгованості відповідає умовам Договору № 26207000416791 про встановлення кредитного ліміту від 01 квітня 2019 року.
 
Суд зазначає, що відповідач під час укладення договору ознайомлювалася з його текстом та змістом в цілому, у тому числі з графіком щомісячних платежів за кредитним договором жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловила та з ними погодився, про що свідчать її підписи.
 
Підписавши Кредитний договір та Паспорт споживчого кредиту відповідач підтвердила, що вона отримала та ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування.
 
Встановлено, що ОСОБА_1 , згідно укладеного з АТ «Банк Кредит Дніпро» кредитного договору № 26207000416791 від 01.04.2019 року взяла на себе зобов`язання погашати кредит у визначений договором строк, та вказаний обов`язок нею був порушений, 
 
Відповідач ОСОБА_1 не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості (за тілом кредиту та відсоткам), а тому наданий позивачем розрахунок заборгованості в цій частині, приймається судом як достовірний.
 
А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4756 грн. 42 коп. та заборгованості по відсотках в розмірі 5816 грн. 21 коп. підлягають до задоволення.
 
Відносно позовної вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по комісії в розмірі 1935 грн. 37 коп., суд зазначає наступне.
 
Відповідно до п.1.1. Договору, в порядку передбаченому цим Договором та УДБО, Банк здійснює кредитне обслуговування поточного рахунку Клієнта № НОМЕР_2 ,відкритого в Банку, далі - Рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі - Кредитна картка), шляхом встановлення ліміту Кредитної лінії у вигляді відкличної відновлюваної кредитної лінії без забезпечення (далі - Кредит) з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів Клієнта на Рахунку.
 
Згідно з п.1.2.4. Договору, щомісячна комісія за користування лімітом Кредитної лінії -2.0% від фактичної заборгованості за Кредитом станом на останній банківський день поточного місяця.
 
Відповідно до п. 4.6.3. Договору до моменту укладення цього Договору Банк ознайомив його з умовами цього Договору. Тарифами Банку та УДБО.
 
Відповідно до п.2 ч.4 Паспорту споживчого кредиту щомісячна комісія за обслуговування кредиту становить: 100,00 грн.
 
Відповідач у Відзиві зазначає, що ця вимога є неправомірною та безпідставною.
 
Суд наголошує, що укладений між сторонами Кредитний договір № 26207000416791 від 01 квітня 2019 року відповідачем не оспорювався, не визнавався судом недійсним та нікчемним.
 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
 
Таким чином, ЗУ «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
 
Відповідно до п. 2 ч. 4 Паспорту споживчого кредиту зазначено розмір комісії за користування кредитними коштами, які були узгоджені з відповідачем, а тому, на думку суду, стягнення з відповідача заборгованості за надані додаткові послуги, які були узгоджені, є правомірними, а їх розмір чітко був визначений під час укладання договору.
 
А тому, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості в загальному розмірі 12508 грн. 00 коп., з яких, заборгованість по тілу кредиту 4756 грн. 42 коп., заборгованості по відсотках 5816 грн. 21 коп. та заборгованості по комісії в розмірі 1935 грн. 37 коп.
 
На думку суду, відповідач ОСОБА_1 мала можливість не вступати у кредитні відносини з АТ «Банк Кредит Дніпро», якщо вважала встановлений розмір комісії в несправедливим. Натомість, вона свідомо та без будь-яких застережень погодила умови договору, що підтверджується її підписом. Отже, умови договору, в тому числі щодо сплати комісії, є обов`язковими для виконання сторонами.
 
Відносно позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн. 00 коп.
 
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
 
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
 
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
 
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
 
Судом встановлено, що представником позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано: 
 
Договір про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25 серпня 2025 року, укладений між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Гулієвою Сабіною Агавердїївною.
 
Відповідно до п. 4.1. Договору, загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, вказаної у п.4.8 даного Договору, а також гонорар, який визначений у п. 4.9. даного Договору. Юридичну допомогу, що надається адвокатом, клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу суми, вказаної в рахунку-фактурі.
 
Додаткову угоду № 26207000416791 до Договору № 43453613/1 про надання правової допомоги від 25 серпня 2025 року, укладену між адвокатом Гулієвою Сабіною Агавердіївною та ТОВ «Цикл Фінанс».
 
Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії КС № 12018/10 адвоката Гулівої Сабіни Агавердіївни.
 
Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А.., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості.
 
Акт № 26207000416791 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 26 січня 2026 року, складеного між адвокатом Гулієвою Сабіною Агавердіївною та ТОВ «Цикл Фінанс».
 
Платіжну інструкцію № ADV83 від 15.06.2026 року, відповідно до якої ТОВ «Цикл Фінанс» сплатило Гулієвій Сабіні Агавердіївні 3500 грн. 00 коп. Призначення платежу: оплата за правничу допомогу згідно договору № 43453613/1 від 25.08.2025 року та Акту 26207000416791 від 26 січня 2026 року без ПДВ. 
 
У постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника.
 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
 
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
 
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.
 
Так, Велика Палата Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
 
У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
 
У справі №922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
 
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
 
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).
 
Суд враховує, що відповідачем ОСОБА_1 заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат.
 
Враховуючи викладене вище, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, які підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу та той факт, що розмір таких витрат є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвокатом, складністю справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та стягненню з відповідача на користь ТОВ «Цикл Фінанс» витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп.
 
Також, як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2662 грн. 40 коп., з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № СЗ-1302 від 28 січня 2026 року.
 
А тому, враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2662 грн. 40 коп.
 
На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст.7, 9, 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
 
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за Договором № 26207000416791 про встановлення кредитного ліміту від 01 квітня 2019 року в розмірі 12508 грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 2662 грн. 40 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп.
Решті відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий:	  	О.  Г.  Казидуб