УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/15956/25 Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д. В. 
Категорія 60 Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Григорусь Н.Й.
суддів Галацевич О.М., Панкеєвої В.А.
з участю секретаря 
судового засідання Кучер А.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 295/15956/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення невиплачених коштів
за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області
на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 березня 2026 року, ухвалене під головуванням судді Кузнєцова Д.В. у м. Житомирі,
в с т а н о в и в :
У листопаді 2025 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Войтевича А.С. звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив стягнути на його користь 384 352,00 грн недоотриманої пенсії в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 у справі № 240/33118/21 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, визнано протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язано його з 18.04.2021 провести нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік. 
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 відкрилась спадщина, що включає у себе і недоотриману нею пенсію. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 .
Оскільки відповідач, як при житті ОСОБА_2 так і після її смерті ухилявся від вчинення належних дій по нарахуванню та виплаті спірної додаткової пенсії, надав недостовірну та необґрунтовану інформацію, створивши тим самим перешкоди у реалізації позивачем спадкового права, розмір недоотриманого за життя спадкодавцем підвищення до пенсії визначено самостійно у розмірі 384 352,00 грн.
Посилаючись на норми ст.ст. 1216, 1218, 1227 ЦК України, ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», просив задовольнити позовні вимоги і після їх уточнення (а.с. 40-43) просив стягнути з відповідача 240 752, 00 грн.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12 березня 2026 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом недоотриману за життя ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , суму підвищення до пенсії у розмірі 92 620,00 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
У апеляційній скарзі відповідач зазначає, що висновки суду першої інстанції є передчасними та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень ст. 89 ЦПК України.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року №821 затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, яка набрала чинності 17.07.2025, відтак з жовтня 2025 року розпочато виплату за рішеннями суду заборгованості за минулий час в сумі визначеної Пенсійним фондом України пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/ помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік. Залишок заборгованості за минулий час виплачуватиметься за рішеннями суду виходячи з названого Порядку.
Крім того, позивачу відповідно до заяви від 02.10.2025 та доданих до неї документів відповідно до ст. 52 Закону №1058 проведена виплата недоотриманої пенсії за лютий 2025 року в сумі 4 199,59 грн і дані позивача внесено до підсистеми «Реєстр судових рішень» ІКІС ПФУ для проведення виплати коштів в сумі 92 620,00 грн, тобто право на фактичне отримання відповідної суми перейшло в порядку адміністративного та цивільного процесуального правонаступництва до позивача. Повторне звернення з позовними вимогами про виплату заборгованої суми може призвести до подвійного стягнення на користь позивача недоотриманої суми пенсії.
У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник позивача – адвокат Войтевич А.С. апеляційну скаргу вважав безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Сторони та їх представники в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представників сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. 
Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали даної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла таких висновків.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 у справі № 240/33118/21 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, визнано протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язано відповідача з 18 квітня 2021 року провести нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік (а.с. 17-18). 
Відповідно до розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 918150185223 – ОСОБА_2 , на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 по справі № 240/33118/21, сума доплати становить 92 620,00 грн (а.с. 33).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 16).
Згідно із довідкою Овруцької державної нотаріальної контори від 11.08.2025 №1698/02-14 ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 7).
На звернення ОСОБА_1 від 29.10.2025 Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило. Що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 у справі № 240/33118/21 ОСОБА_2 проведено нарахування підвищення до пенсії з 18.04.2021 по 30.11.2024 та нараховано доплату в сумі 92 620,00 грн, яка не виплачена (а.с. 38).
Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20), вказано, що: «право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця.
У справі, що переглядається, ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом, який у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а тому позивач успадкував належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.
Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання Пенсійним фондом рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, в частині виплати спадкодавцю нарахованої різниці в пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати (див. постанову Верховного Суду у складі колегії судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 січня 2024 року у справі № 295/4158/23).
У даній справі підставою своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначає наявність у нього як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_2 права на спадкування суми пенсії, яку вона не отримала за життя та яку нарахувало ГУ ПФУ у Житомирській області на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 у справі № 240/33118/21.
Доводи скаржника про те, що вимогу про виплату грошової суми необхідно розглядати в розрізі продовження виконання рішення суду як частини судового процесу і повторне (на думку відповідача) звернення з позовними вимогами про виплату заборгованої суми не узгоджується з вимогами законодавства, є необґрунтованими, оскільки спірні правовідносини регулюються нормами спадкового права і позивач не може бути обмежений у реалізації своїх спадкових прав шляхом звернення до суду із відповідним позовом. 
Окрім того, до суду не подано доказів того, що в адміністративній справі № 240/33118/21 відбулась заміна померлої ОСОБА_2 на її правонаступника – ОСОБА_1 , тому позивач в порядку процесуального правонаступництва не набув право на фактичне отримання відповідної суми в порядку виконання рішення суду у адміністративній справі як частини судового процесу.
За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок, що позивач набув право на отримання нарахованої, але не виплаченої пенсії спадкодавця в розмірі, що підтверджено офіційними даними Пенсійного фонду, а доводи відповідача про те, що він не наділений повноваженнями щодо виплати пенсій, фінансування яких здійснюється виключно Пенсійним фондом України, визнав неспроможними і такими, що не відповідають вимогам нормативно-правових актів та спростовуються матеріалами справи.
Суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32)
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Рішення суду відповідає обставинам справи, ухвалене із додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують, а тому підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення немає. 
Відповідно до ст 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.
Керуючись ст. ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 березня 2026 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. 
Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.Й.Григорусь

Судді О.М.Галацевич

В.А.Панкеєва

Повний текст постанови складений 02 червня 2026 року.