УХВАЛА
11 травня 2026 року 
м. Київ
справа № 280/712/23
адміністративне провадження № К/990/13364/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шишова О. О.,
суддів: Васильєвої І. А., Яковенка М. М.,
перевіривши касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року у справі № 280/712/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М. Кузьміна» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
установив:
Приватне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М. Кузьміна» звернулося до суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 30/32-00-51-01-04 від 12 січня 2023 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2022 року на суму 722 615,00 грн та накладені штрафні (фінансові) санкції у розмірі 361 307,50 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 31/32-00-51-01-04 від 12 січня 2023 року, яким позивачу відмовлено в наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість: за липень 2022 року на суму 4 137 224,00 грн, за серпень 2022 року на суму 13 997 936,00 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року, позов задоволено.
Постановою Верховного Суду від 21 жовтня 2024 року касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків задоволено частково. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року у справі № 280/712/23 скасовано, справу направити на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року, позов задоволено.
Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2026 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Надано 10-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме, подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням (поважних) причин пропуску такого строку.
Відповідно до інформації, наявної в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» ухвала про залишення касаційної скарги без руху в електронному вигляді доставлена до електронного кабінету Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків в підсистемі «Електронний суд» від 07 квітня 2026 року о 19:24 год. 
На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху 17 квітня 2026 року до Верховного Суду від скаржника надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. 
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, заявник зазначає, що первинну касаційну скаргу було подано в межах установленого процесуального строку. Водночас скаржник наголошує, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права на повторне звернення до суду касаційної інстанції у порядку, визначеному законом. 
Крім того, заявник посилається на запровадження в Україні воєнного стану, систематичні обстріли та оголошення повітряних тривог як на обставини, що об`єктивно ускладнювали своєчасне вчинення процесуальних дій. 
На думку заявника, зазначені обставини є об`єктивними та достатніми для визнання причин пропуску строку поважними.
Розглянувши зазначене клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд дійшов висновку, що наведені скаржником підстави для його поновлення не можуть бути визнані поважними з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.
Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.
Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень та відповідно до відомостей Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», відповідач уже реалізовував своє право на касаційне оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі. Однак ухвалами Верховного Суду від 25 грудня 2025 року та 28 січня 2026 року касаційні скарги було повернуто.
Згідно з інформацією, наявною в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» електронний документ (ухвала суду про повернення касаційної скарги від 28 січня 2026 року) доставлена в Електронний кабінет Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків 28 січня 2026 року о 17:45 год.
Водночас повторну касаційну скаргу скаржник подав лише 24 березня 2026 року, що свідчить про необґрунтоване зволікання з його боку щодо повторного звернення до суду касаційної інстанції.
Подане клопотання не містить належного обґрунтування причин, які перешкоджали своєчасному поданню касаційної скарги після отримання ухвали про її повернення, що свідчить про відсутність поважних підстав для поновлення строку касаційного оскарження.
Верховний Суд, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, водночас зауважує, що таке право не є абсолютним. Клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не може вважатися обґрунтованим, оскільки невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення касаційної скарги, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, а тому не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Вчасна первинна подача касаційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.
Крім того, для приведення касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України у скаржника було достатньо часу, а строк, що сплинув на момент подання касаційної скарги після ухвалення постанови суду апеляційної інстанції і виготовлення її повного тексту, не можна вважати розумним та оптимальним для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень.
Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для суб`єкта владних повноважень без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого суб`єкта, що, своєю чергою, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його поновлення/продовження.
Водночас жодних доказів того, що обставина введення воєнного стану мала прямий вплив на пропуск строку скаржником не надано.
Також колегія суддів зазначає, що питання внутрішньої організації роботи державної установи, пов`язані із повітряними тривогами, ракетними обстрілами є суб`єктивними чинниками, які не вказують на наявність об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному оскарженню судових рішень у цій справі, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з їх наявністю, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків.
Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Таким чином, заява скаржника про поновлення прощеного строку на звернення із касаційною скаргою, не підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Ураховуючи те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд
постановив:
У задоволенні заяви Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про поновлення строку на касаційне оскарження - відмовити.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року у справі № 280/712/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М. Кузьміна» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Шишов

Судді І. А. Васильєва

М. М. Яковенко