Справа № 538/304/26 
Провадження № 2/538/513/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2026 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Цімботи Л.Г., за участю секретаря судового засідання Криворучко В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в: 
ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 і просить стягнути заборгованість за кредитним договором №2228515 від 02.04.2020 року в загальному розмірі 24720 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказано, що 02.04.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №2228515, відповідно до умов якого Відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 8000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. 26.02.2021 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення № ККАУ26022021. Згідно вищевказаного Договору, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Авентус Україна» включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №2228515 від 02.04.2020 року. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та комісії у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 24720 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту – 8000 грн.; заборгованість за процентами – 16720 грн.
Ухвалою судді від 24.02.2026 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, задоволено клопотання про витребування доказів.
В судове засідання позивач явку представника не забезпечив, в клопотанні просив провести розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, забезпечила явку свого представника - адвоката Демченко Т.О., яка в судовому засіданні просила застосувати позовну давність, в зв`язку з чим відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки ні первісним кредитором, ні його правонаступником тривалий час (понад шість років), враховуючи навіть останній платіж за 22.04.2020, позов не подавався, навіть не було направлено жодної досудової вимоги. Натомість до позову була додана копія досудової вимоги, датована тією ж датою, що і дата подачі позову.
Будь яких заперечень щодо заяви про застосування позовної давності від сторони позивача не надійшло.
Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 02.04.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №2228515, відповідно до умов якого Відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 8000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений Договором.
Згідно п. 2.1 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту.
Кредитний договір укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором С194647, що підтверджено довідкою про ідентифікацію.
На підтвердження інформації про переказ коштів, позивачем долучено лист ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" від 16.12.2025 року, з якого встановлено, що відповідно до договору ВП-200417-1 від 20.04.17 було здійснено за дорученням ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» наступні успішні дані перекази коштів на картки клієнтів: 02.04.2020 на суму 8000 грн маска картки НОМЕР_1 , код авторизації 398165, номер транзакції в системі WayForPay - creditplus-6526893.
26.02.2021 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення № ККАУ-26022021. 
Згідно вищевказаного Договору, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №2228515 від 02.04.2020. 
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № ККАУ-26022021 від 26.02.2021, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №2228515 від 02.04.2020 складає 24720 грн.
Заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» становить 24720 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту – 8000 грн.; заборгованість за процентами – 16720 грн.
На виконання вимог ухвали суду АТ КБ "ПРИВАТ БАНК" надано інформацію, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 )і по даному рахунку було зарахування коштів на суму 8000 грн за період 02.04.2020-02.04.2020.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений
моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснила у повному осбязі погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість.
Суду не надано доказів повернення наданих кредитних коштів чи сплати сум відсотків повністю або частково, чи в іншому розмірі. Будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо безпідставності вимог позивача, погашення заборгованості не надано.
Проте судом достеменно встановлено, що останній платіж відповідачем на погашення отриманого кредиту сплачено ще 22.04.2020 р., що вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с. 14-16).
Згідно статті 257 ЦК україни загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Частинами 3 та 4 статті 267 ЦПК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише заз заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою дл відмови у позові.
Таким чином, враховуючи, що стороною відповідача заявлено про застосування позовної давності, а від сторони позивача на цю заяву не надійшло ніяких заперечень суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог через сплив позовної давності.
Керуючись ст.ст. 13, 18, 81, 83, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в :
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 26 червня 2026.

Суддя Лохвицького
районного суду         Людмила ЦІМБОТА