ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/7284/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Головко О.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року (суддя Брегей Р.І.) в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому позивач просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 25 жовтня 2024 року, яким на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф за порушення у сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій у сумі 641981,33 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 жовтня 2024 року працівники ГУ ДПС у Кіровоградській області з`явились до відділу магазину ФОП ОСОБА_1 приміщення за адресою АДРЕСА_1 в якому фактично проводив торгівлю підприємець і пред`явивши Наказ №732-П від 02.10.2024 про перевірку за адресою АДРЕСА_2 , склали Акт фактичної перевірки №14756/11/28/РРО/ НОМЕР_1 від 04.10.2024, в якому зазначили про використання позивачем РРО реєстрація якого припинена із 18.12.2023, що на думку працівників контролюючого органу призвело до проведення розрахункових операцій за період із 18.12.2023 до 04.10.2024 на суму 1284060,16 грн. Жодних операцій щодо продажу товарів 04.10.2024 під час перевірки зафіксовано не було, натомість сума продажів нарахована відповідно даних екварінгу РРО за період із 18.12.2023 по 04.10.2024. Проте ФОП ОСОБА_1 не здійсьнює дільність по АДРЕСА_2 , як це вказано у даних Акту, а суму проведених операцій визначено виходячи із даних екварінгу касового апарату ФН 3000868121 зареєстрованого 22.07.2021 за адресою АДРЕСА_1 (зазначено у п.п. 2.1 2.3., Заява про реєстрацію - додається ) що робить вищевказаний Акт неналежним доказом, а податкове повідомлення-рішення №00164930704 від 25.10.2024 про накладення штрафних санкцій на суму 641981,33 грн. таким, що підлягає скасуванню. Таким чином, на думку позивача невідповідність реєстраційних данних касового апарату місцю реєстрації ФОП ОСОБА_1 могла б бути встановлена шляхом камеральної переврки, проте строки для проведення камеральної перевірки встановлені згідно з підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК були явно пропущені, що зумовило фіксування Актом фактичної перевірки №14756/11/28/РРО/ НОМЕР_1 від 04.10.2024 данних, які були відомі контролюючому органу із 18.12.2023. Позивач стверджує, що касовий апарат належним чином було зареєстровано і розташовано за місцем реєстрації ФОП ОСОБА_2 та відділу магазину за адресою - АДРЕСА_1 , жодного магазину за адресою АДРЕСА_2 ФОП не має і не мав, тому контролюючим органом невірно визначно місце вчинення правопорушення через невірні данні, наявні у ДФС. Договір на обслуговування касового апарата (додається) за реєстраційним номером визначеним ДФС теж укладено за фактичним місцем розташування магазину і місцем реєстрації ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), причому за контрольний період від ДФС в автоматичному режимі не надходило на адресу обслуговуючої організації повідомлення про припинення еквайрінгу. Згідно Довідки ТОВ «Фірма КАЛЛИСТО» PPО Мікро.XM зав№ НОМЕР_2 , що належить ФОП ОСОБА_2 , знаходиться в активному стані на еквайері Укркард і приймає звіти.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржником зазначено, що перевіркою встановлено не проведення ФОП ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1 ) на ГО - відділ магазину за адресою: АДРЕСА_2 , розрахункових операцій з продажу товарів, через належним чином зареєстрований та опломбований реєстратор розрахункових операцій (РРО) на загальну суму 1 284 060,16 грн. (згідно додатку 1 до акта фактичної перевірки). За результатами проведеної перевірки складено Акт фактичної перевірки від 04.10.2024 (реєстраційний №14756/11/28/РРО/ НОМЕР_1 від 07.10.2024) із зазначенням у висновках перевірки порушення п.1, п.2, ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР із змінами та доповненнями (далі Закону №265), чим передбачено відповідальність, а саме : згідно встановленого в ході перевірки факту, що ФОП ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1 ), не є платником ПДВ, перебуває на спрощеній системі оподаткування (ІІ гр. єдиного податку) та здійснює торгівлю виключно продуктами харчування (додаток 2 до листа ДПСУ №25823) :- п.15 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону №265 - непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій (РРО) та/або програмні реєстратори розрахункових операцій (ПРРО) з фіскальним режимом роботи ;- 25 відсотків вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше, згідно електронної копії фіскального чеку Додатку1 до акта фактичної перевірки).- 50 відсотків вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення, згідно наступних електронних копій фіскальних чеків зазначених у Додатку 1 до акта фактичної перевірки). При цьому, ФОП ОСОБА_1 , який безпосередньо був присутнім під час проведення фактичної перевірки, у п.4.1.роз.4 «Прикінцеві положення» акту фактичної перевірки, після ознайомлення з висновками, викладеними в п.3.1 розд.3 «Висновок перевірки», не було зазначено зауваження до акта перевірки та незгоду з викладеними в ньому висновками. Заперечення ФОП ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1 ), на результати та висновки акта фактичної перевірки від 12.04.2024 до ГУ ДПС у Кіровоградській області, не подавалися. В подальшому, у встановлений чинним законодавством термін, ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено ППР від 25.10.2024 №00164930704 на загальну суму штрафних санкцій 641 981,33 грн., яке разом з розрахунком штрафних санкцій, 28.10.2024 було направлено поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення (трек 2500600122045) на адресу ОСОБА_1 , згідно його реєстраційних даних.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконання листа ДПС України від 16.09.2024 №25823/7/99-00-07-03-02-07 (вхід. до ГУ ДПС №2817/8 від 20.09.2024) щодо розрахункових документів, створених суб`єктами господарювання з використанням РРО/ПРРО, після скасування реєстрації таких РРО/ПРРО, зокрема ФОП ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1 ) з використанням РРО (ф.н. 3000868121), працівниками підрозділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Кіровоградській області на підставі наказу від 02.10.2024 №732-п з додатком №9, 04.10.2024 проведено фактичну перевірку господарського об`єкту – відділ магазину за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює господарську діяльність (п.н. 3047520378) ФОП ОСОБА_1 .
В ході проведення фактичної перевірки, згідно наданої вищезазначеним листом ДПС України інформації з баз даних СОД РРО (додаток 1 до даного листа ДПСУ), щодо електронних копій фіскальних чеків (почекової інформації) по РРО (ф.н. 3000868121) ФОП ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1 ), фактично встановлено, що ФОП ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1 ) на даній ГО – відділу магазину, при розрахунках із споживачами за продані товари, за період з 01.01.2024 по 31.07.2024, проводив розрахункові операції з продажу товарів на загальну суму 1 284 060,16 грн. через РРО (ф.н. 3000868121), який, згідно Рішення форм.№5 РРО №49192 від 18.12.2023, з 18.12.2023 о 15:12 год., був знятий з обліку із скасуванням його реєстрації у контролюючому органі. 
Таким чином, перевіркою встановлено не проведення ФОП ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1 ) на ГО - відділ магазину за адресою: АДРЕСА_2 , розрахункових операцій з продажу товарів, через належним чином зареєстрований та опломбований реєстратор розрахункових операцій (РРО) на загальну суму 1 284 060,16 грн. (згідно додатку 1 до акта фактичної перевірки). 
За результатами проведеної перевірки складено Акт фактичної перевірки від 04.10.2024 (реєстраційний №14756/11/28/РРО/ НОМЕР_1 від 07.10.2024) із зазначенням у висновках перевірки порушення п. 1, п. 2, ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР із змінами та доповненнями (далі Закону №265), чим передбачено відповідальність, а саме : згідно встановленого в ході перевірки факту, що ФОП ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1 ), не є платником ПДВ, перебуває на спрощеній системі оподаткування (ІІ гр. єдиного податку) та здійснює торгівлю виключно продуктами харчування (додаток 2 до листа ДПСУ №25823) :
- п.15 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону №265 - непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій (РРО) та/або програмні реєстратори розрахункових операцій (ПРРО) з фіскальним режимом роботи ;
- 25 відсотків вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше, згідно електронної копії фіскального чеку Додатку1 до акта фактичної перевірки);
- 50 відсотків вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення, згідно наступних електронних копій фіскальних чеків зазначених у Додатку 1 до акта фактичної перевірки).
В подальшому, у встановлений чинним законодавством термін, ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено ППР від 25.10.2024 №00164930704 на загальну суму штрафних санкцій 641 981,33 грн., яке разом з розрахунком штрафних санкцій, 28.10.2024 було направлено поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення (трек 2500600122045) на адресу ОСОБА_1 , згідно його реєстраційних даних.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено право контролюючих органів, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
Підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України містить перелік сфер об`єктів податкового контрою, інформація про можливі порушення в яких має бути перевірена на предмет її підтвердження/спростування, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Застосована законодавцем у цій нормі конструкція щодо наявної/отриманої інформації «яка свідчить про можливі порушення» - дає підстави для висновку, що вона має вказувати саме на можливі порушення платником податків законодавства у визначеній сфері, тобто ті ймовірні, засновані на обґрунтованих припущеннях, порушення, які підлягають перевірці на підставі цієї інформації.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР. Дія цього закону поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
За визначеннями, наведеними у статті 2 3акону №265/95-ВР, реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо; розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.
Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
З наведеного слідує, що суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції.
Як встановлено матеріалами справи, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 04.10.2024 фізична особо-підприємець ОСОБА_1 в магазині по АДРЕСА_1 , вчинив порушення порядку проведення розрахунків, а саме проведення розрахункових операцій через незареєстрований РРО, чим порушив п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 155-1 КУпАП. 
Приписами частини 1 статті 155-1 КУпАП встановлено, що порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг – тягне за собою накладення штрафу на осіб, які здійснюють розрахункові операції, від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб – від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Приписами частини 1-2 статті 241 ГК України визначено, що адміністративно-господарський штраф – це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.
Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.
Отже, за одне і те саме порушення відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення від 04.10.2024 і 25.10.2024 відповідач наклав на позивача штраф за порушення у сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій.
Якщо порушення допустила юридична особа, то до адміністративної відповідальності притягують її службову особу, а адміністративно-господарський штраф накладають на суб`єкта господарської діяльності (юридичну особу), що виключає подвійне притягнення особи до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме порушення.
Якщо суб`єкт господарської діяльності – фізична особа-підприємець, то притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративно-господарського штрафу за одне і те саме порушення є подвійним притягненням особи до юридичної відповідальності одного виду.
Таке заборонено приписами частини першої статті 61 Конституції України.
Цією нормою права встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Законодавець акцентує увагу не на подвійному покаранні, а на подвійному притягненні до юридичної відповідальності одного виду.
Між початком і завершенням притягнення до юридичної відповідальності може бути значний час, упродовж якого особа несе певні обмеження.
Тому одночасно не може бути розпочато декілька процедур притягнення до юридичної відповідальності одного виду, як і не може бути розпочата друга процедура, якщо завершена перша.
Верховний Суд в постанові від 18.01.2024 року у справі №522/12566/18 визначив наступне: 
«Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Водночас статтею 268 КУпАП регламентовані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Отже, за змістом наведених правових норм КУпАП притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Прийняття ж постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення є вирішенням такої справи по суті, яка передбачає встановлення наявності складу адміністративного правопорушення або його відсутності та, відповідно, застосування санкції, закриття справи, що відповідає положенням статті 284 КУпАП».
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що після притягнення позивача до адміністративної відповідальності (складання протоколу про адміністративне правопорушення) відповідачем притягнуто його і до адміністративно-господарської відповідальності за одні і ті самі дії, чим допустило порушення припису частини першої статті 61 Основного Закону.
Склавши протокол про адміністративне правопорушення, відповідач втратив право на прийняття ППР від 25.10.2024 №00164930704 на загальну суму штрафних санкцій 641 981,33 грн.
Крім того, колегія суддів зазначає, що контролюючим органом в ході проведення фактичної перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 на даній ГО – відділу магазину, при розрахунках із споживачами за продані товари, за період з 01.01.2024 по 31.07.2024, проводив розрахункові операції з продажу товарів на загальну суму 1 284 060,16 грн через РРО (ф.н. 3000868121), який, згідно Рішення форм. №5 РРО №49192 від 18.12.2023, з 18.12.2023 о 15:12 год., був знятий з обліку із скасуванням його реєстрації у контролюючому органі.
Водночас, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що реєструючи реєстратор, податковий орган припустився помилки, з якою пов`язане рішення про скасування реєстрації.
Так, ФОП ОСОБА_1 подав заяву про реєстрацію реєстратора за адресом: АДРЕСА_1 , а податковий орган зареєстрував його за адресом: АДРЕСА_2 (Том 1 а.с.19-20, 28).
Отже, подавши 22 липня 2021 року до податкового органу повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, позивач підтвердив місце розташування магазину і використання реєстратора (Том 1 а.с.18, 22-23), проте податковим органом, не виявивши помилки при реєстрації реєстратора, оцінило повідомлення, як закриття чи не експлуатацію об`єкту оподаткування за адресом: АДРЕСА_2 , де його не використовували.
Такий хибний висновок став підставою прийняття рішення про скасування реєстрації реєстратора.
Крім того, колегія суддів зазначає, що контролюючим органом в ході проведення фактичної перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 на даній ГО – відділу магазину, при розрахунках із споживачами за продані товари, за період з 01.01.2024 по 31.07.2024, проводив розрахункові операції з продажу товарів на загальну суму 1 284 060,16 грн через РРО (ф.н. 3000868121), який, згідно Рішення форм. №5 РРО №49192 від 18.12.2023, з 18.12.2023 о 15:12 год., був знятий з обліку із скасуванням його реєстрації у контролюючому органі.
Долучений до матеріалів справи акт перевірки (а.с.42-45) містить твердження про використання ОСОБА_1 незареєстрованого РРО після 18.12.2023 та не містить жодних відомостей щодо розрахункових операцій вказаного суб`єкта господарювання станом на дату проведення перевірки та складання акту від 04.10.2024.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 25 жовтня 2024 року, яким на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф за порушення у сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій у сумі 641981,33 грн є протиправним та підлягає скасуванню. 
Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, апеляційний суд погоджується із рішенням суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова 

суддя А.В. Суховаров 

суддя О.В. Головко