ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"30" квітня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/5031/25	

Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г.
за участю секретаря судового засідання Джабраїлової В. В.
розглянувши у судовому засіданні справу №916/5031/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “БЕРЕЗІВКААГРОШЛЯХБУД” (67300, Одеська область, Березівський район, м. Березівка, вул. Паркова, 80, код ЄДРПОУ 03579041);
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “АРІСТА-АГРО” (67654, Одеська область, Одеській район, с. Маяки, вул. Богачова, 86, код ЄДРПОУ 39951766); 
про стягнення 6 344 613,46 грн

за участю представників сторін:
від позивача: Бакума О. П.; 
від відповідача: не з`явився; 
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю “БЕРЕЗІВКААГРОШЛЯХБУД” звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “АРІСТА-АГРО” про стягнення 4 200 000,00 грн основного боргу, 1 455 623,04 грн пені, 540 988,75 грн інфляційних збитків, 148 001,67 грн 3% річних.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання ТОВ “АРІСТА-АГРО” умов укладених між сторонами договорів про надання поворотної фінансової допомоги № 41, № 42, № 43 від 25.09.2023 (далі – договір № 41, договір № 42, договір № 43), а саме: неповернення відповідачем отриманої фінансової допомоги.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.12.2025 суд відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 19.01.2026, із викликом учасників справи у підготовче засідання.
19.01.2026 підготовче засідання не відбулось у зв`язку із відсутністю електропостачання. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.01.2026 суд призначив підготовче засідання на 12.02.2026, із викликом учасників справи у підготовче засідання.
В підготовчому засіданні 12.02.2026, за участю представника позивача, суд, оголосив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 09.03.2026, із викликом учасників справи у підготовче засідання.
23.02.2026 за вх№6509/26 господарський суд одержав від позивача заяву про долучення доказів.
В підготовчому засіданні 09.03.2026, за участю представника позивача, суд, оголосив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 09.04.2026, із викликом учасників справи у судове засідання.
В судовому засіданні 09.04.2026, за участю представника позивача, суд, оголосив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 30.04.2026 об 14:40, із викликом учасників справи у судове засідання.
У судовому засіданні 30.04.2026, за участю представника позивача, суд на підставі ст. 240 ГПК України проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду.

Стислий виклад позивача
25.09.2023 року позивач та відповідач уклали договори про надання поворотної фінансової допомоги № 41, № 42 та № 43, згідно з якими перший надає останньому грошові кошти як поворотну фінансову допомогу в сумі 1 200 000,00 грн, 1 500 000,00 грн та 1 500 000,00 грн відповідно.
У встановлений умовами вказаних договорів строк відповідач не повернув поворотну фінансову допомогу.
Через неповернення грошових сум за договорами позивач звернувся за стягненням до суду.

Обставини справи встановлені судом 
Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕРЕЗІВКААГРОШЛЯХБУД» (Кредитор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «АРІСТА-АГРО» (Боржник) уклало договір про надання поворотної фінансової допомоги № 41.
Згідно з умовами вказаного договору Кредитор зобов`язується надати Боржнику поворотну фінансову допомогу у розмірі, визначеному у п. 2.1. цього договору, а Боржник зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу Кредитору в повному розмірі у визначений Договором строк. 
Відповідно до п. 2.1. договору № 41 розмір поворотної фінансової допомоги, яка надається Кредитором Боржнику за договором становить 1 200 000 грн.
Згідно з п. 2.3. договору № 41 поворотна фінансова допомога надається в 2023 році шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Боржника з банківського рахунку Кредитора. 
У п. 3.1. договору №41 визначено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню Кредитору у строк до 25 вересня 2024 року. 
Відповідно до п. 4.2. договору № 41 у випадку невиконання Боржником умов 3.1. даного договору, Боржник сплачує на рахунок Кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, за кожний день прострочення.
Згідно з п. 3.2. договору № 41 повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Кредитора. 
Суд установив, що ТОВ «БЕРЕЗІВКААГРОШЛЯХБУД» на виконання умов договору № 41 25.09.2023 року було перераховано 1 200 000 грн поворотної фінансової допомоги.
На підтвердження перерахування грошових коштів відповідачу до справи долучено платіжну інструкцію №18429 від 25.09.2023, а також банківські виписки.
Окрім того, 25.09.2023 року ТОВ «БЕРЕЗІВКААГРОШЛЯХБУД» та ТОВ «АРІСТА-АГРО» уклали договір про надання поворотної фінансової допомоги №42.
Відповідно до п. 1.1. договору № 42 Кредитор зобов`язується надати Боржнику поворотну фінансову допомогу у розмірі, визначеному у п.2.1. цього договору, а Боржник зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу Кредитору в повному розмірі у визначений Договором строк. 
Згідно з п. 2.1. договору № 42 розмір поворотної фінансової допомоги яка надається Кредитором Боржнику за договором становить 1 500 000 грн. 00 коп. 
Відповідно до п. 2.3. договору № 42 поворотна фінансова допомога надається в 2023 році шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Боржника з банківського рахунку Кредитора. 
У п. 3.1. договору № 42 визначено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню Кредитору у строк до 25 вересня 2024 року.
Відповідно до п. 4.2. договору № 42 у випадку невиконання Боржником умов 3.1. даного договору, Боржник сплачує на рахунок Кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, за кожний день прострочення.
Згідно з п. 3.2. договору № 42 повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Кредитора. 
Суд установив, що ТОВ «БЕРЕЗІВКААГРОШЛЯХБУД» на виконання умов договору №42 25.09.2023 року перерахувало 1 500 000 грн поворотної фінансової допомоги,.
На підтвердження перерахування грошових коштів відповідачу до справи долучено платіжну інструкцію №18430 від 25.09.2023, а також банківські виписки.
Також 25.09.2023 року ТОВ «БЕРЕЗІВКААГРОШЛЯХБУД» та ТОВ «АРІСТА-АГРО» уклали договір про надання поворотної фінансової допомоги № 43.
Відповідно до п. 1.1. договору № 43 Кредитор зобов`язується надати Боржнику поворотну фінансову допомогу у розмірі, визначеному у п. 2.1. договору, а Боржник зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу Кредитору в повному розмірі у визначений Договором строк. 
Згідно з п. 2.1. договору № 43 розмір поворотної фінансової допомоги яка надається Кредитором Боржнику за договором становить 1 500 000 грн. 
Відповідно до п. 2.3. договору № 43 поворотна фінансова допомога надається в 2023 році шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Боржника з банківського рахунку Кредитора. 
У п. 3.1. договору № 43 визначено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню Кредитору у строк до 25 вересня 2024 року. Згідно з п. 3.2. договору № 43 повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Кредитора. 
Відповідно до п. 4.2. договору № 43 у випадку невиконання Боржником умов 3.1. даного договору, Боржник сплачує на рахунок Кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, за кожний день прострочення.
Суд установив, що ТОВ «БЕРЕЗІВКААГРОШЛЯХБУД» на виконання умов договору №43 25.09.2023 року перерахувало 1 500 000 грн ТОВ «АРІСТА-АГРО» поворотної фінансової допомоги.
На підтвердження перерахування грошових коштів відповідачу до справи долучено платіжну інструкцію №18431 від 25.09.2023, а також банківські виписки.
Загальна сума коштів, перерахованих відповідачу на виконання умов договорів № 41, № 42, № 43 становить 4 200 000 грн.
Позивач через прострочення виконання зобов`язання також заявив до стягнення суму пені, 3 % річних та інфляційних втрат.
Відповідач доказів погашення суми боргу суду не надав.

Висновки суду
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно із п.14.1.257 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.
Статтею 1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За змістом ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.
Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт перерахування на виконання умов договорів № 41, № 42, № 43 позивачем на рахунок відповідача поворотної фінансової допомоги на загальну суму 4 200 000 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.
Розкриваючи зміст засад свободи договору у статтях 6 і 627 Цивільного кодексу України, положення вказаних статей визначають, що свобода договору полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів і погодженні умов договору.
Відповідно до п. 3.1. договорів поворотна фінансова допомога підлягає поверненню Кредитору у строк до 25 вересня 2024 року.
Доказів повернення поворотної фінансової допомоги матеріали справи не містять, суду таких доказів не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.
Оскільки судом встановлено факт перерахування позивачем відповідачу поворотної фінансової допомоги в розмірі 4 200 000, 00 грн та неповернення її останнім, всупереч умов укладених договорів, господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача вказаної суми грошових коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Окрім того, позивач заявив до стягнення з відповідача суму пені: за договором № 41 – 415 892,30 грн; за договором № 42 – 519 865,37 грн; за договором № 43 – 519 865,37 грн.
Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4.2. договору № 41 у випадку невиконання Боржником умов 3.1. даного договору, Боржник сплачує на рахунок Кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, за кожний день прострочення.
Щодо правомірності стягнення пені у заявленому розмірі, господарський суд зазначає таке.
Моментом прострочення виконання зобов`язання з повернення фінансової поворотної допомоги за договорами є дата 26.09.2024.
Станом на 26.09.2024 був чинним Господарський кодекс України, який передбачав, зокрема, порядок нарахування штрафних санкцій.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 жовтня 2024 року у справі № 911/952/22 виснувала, що незалежно від того, які правовідносини урегульовано конкретними нормами права, наразі в законодавстві сформований єдиний підхід до застосування пені як виду неустойки (штрафної санкції), конститутивною ознакою якої є її нарахування за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Отже, поденне нарахування пені є ознакою, яка вирізняє її серед інших видів неустойки (штрафних санкцій) та визначає механізм обчислення (визначення розміру) пені. Тобто вжитий законодавцем у цьому випадку займенник "кожний (кожен)" пояснює формулу обчислення пені, за якою загальна сума пені визначається шляхом множення ставки пені на кількість днів прострочення.
Порядок застосування штрафних санкцій закріплений в нормах статті 232 ГК України, згідно з частиною шостою якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Ця норма є диспозитивною, оскільки законом або договором може бути встановлений інший порядок, в тому числі і строк нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені). Сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України), а й право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати) (постанова Верховного Суду України від 21 червня 2017 року в справі № 910/2031/16) щодо стягнення пені за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 916/804/17, від 07 серпня 2018 року у справі № 917/2013/17, від 10 вересня 2020 року у справі № 916/1777/19, від 27 лютого 2024 року у справі № 911/858/22).
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що необхідно розмежовувати механізм (формулу) обчислення пені, який характеризує таку її ознаку, як нарахування за кожен день прострочення (поденне нарахування), та строк нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені), який регулює частина шоста статті 232 ГК України.
У разі відсутності у договорі зазначення більш тривалого, ніж визначеного частиною шостою статті 232 ГК України строку нарахування штрафних санкцій, а використано чи зазначено лише формулювання про нарахування пені "за кожен день прострочення", – нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені) припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини шостої статті 232 ГК України.
Оскільки у справі, що розглядалася, договори не містили будь-яких додаткових застережень (зокрема, "до повного виконання зобов`язання", "до повної сплати заборгованості", "до повного погашення боргу" тощо), які свідчили б про визначення в них іншого строку нарахування штрафних санкцій, аніж визначеного частиною шостою статті 232 ГК України, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що пеня за прострочення виконання відповідачем зобов`язань за договором має нараховуватися за період шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.
Пункт 4.2. містить трактування «Боржник сплачує на рахунок Кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, за кожний день прострочення».
Тобто, з урахуванням викладеного правового висновку Великої Палати Верховного Суду, позивач має право на нарахування пені, відповідно до частини шостої статті 232 ГК України, за шість місяців з моменту прострочення зобов`язання.
З огляду на зазначене, господарський суд, перерахувавши розмір нарахованої пені вважає, що правомірним є стягнення з відповідача пені за період з 26.09.2024 до 25.03.2025 у сумі 570 976,47 грн, у тому числі:
- за договором № 41 – 163 136,13 грн;
- за договором № 42 - 203 920,17 грн;
- за договором № 43 - 203 920,17 грн.
Окрім того, позивач через прострочення виконання зобов`язання заявив до стягнення 3 % річних в сумі 148 001,67 грн та інфляційні втрати в сумі 540 988,67 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, господарський суд стверджує, що такий розрахунок здійснений правильно.
З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму 3 % річних в загальній сумі 148 001,67 грн, та інфляційних втрат в загальній сумі 540 988,75 грн, у тому числі:
- за договором № 41 – 42 286,19 грн 3 % річних, 154 568,21 грн інфляційних втрат;
- за договором № 42 - 52 857,74 грн 3 % річних, 193 210,27 грн інфляційних втрат;
- за договором № 43 - 52 857,74 грн 3 % річних, 193 210,27 грн інфляційних втрат.
Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. 
Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За наведених обставин, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “АРІСТА-АГРО” (67654, Одеська область, Одеській район, с. Маяки, вул. Богачова, 86, код ЄДРПОУ 39951766) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “БЕРЕЗІВКААГРОШЛЯХБУД” (67300, Одеська область, Березівський район, м. Березівка, вул. Паркова, 80, код ЄДРПОУ 03579041) 4 200 000,00 грн основного боргу, 570 976,47 грн пені, 540 988,75 грн інфляційних збитків, 148 001,67 грн 3% річних, 81 899,50 грн судового збору.
Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.
3. В решті вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.
Повне рішення складено 01 травня 2026 р.

Суддя Т.Г. Деркач