справа № 619/2600/26
провадження № 2/619/1709/26

РІШЕННЯ
 іменем України
29 червня 2026 року м. Дергачі 
Дергачівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Коваленко Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 619/2600/26
Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 ;
представник позивача: ОСОБА_2 ; 
відповідач: Солоницівська селищна рада Харківського району Харківської області ;
представник відповідача: Литвинов Андрій Олексійович;
вимоги позивача:  про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем та визнання права власності на квартиру, в порядку спадкування за законом.
Стислий виклад позиції позивача.
16 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем та визнання права власності на квартиру, в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_3 була її сусідкою, з якою вона проживала однією сім`єю з 2019 року. Позивач завжди булла поруч, викликала швидку коли ОСОБА_3 відчувати погіршення стану свого здоров`я . Позивач придбавала їй необхідні ліки. З 2019 року позивач стала постійно проживати разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , вела з нею спільне домогосподарство, спілкувалася з лікарями, доглядала її. підтримувала її фізично, морально та матеріально. У них існував спільний бюджет, який складався з пенсії та заробітної плати позивача. Вони разом приймали рішення щодо витрачання спільних коштів, сплаті комунальних платежів. Крім того, позивач постійно піклувалася про ОСОБА_3 . ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області 07 лютого 2025 року, актовий запис №59, серія НОМЕР_1 . ОСОБА_1 здійснювала поховання ОСОБА_3 , організувала проведення поминок на 9 та 40 днів, що підтверджується доданими документами. Після смерті ОСОБА_3 позивач доглядає за квартирою, сплачую всі комунальні платежі. Після смерті ОСОБА_3 , спадкоємцем четвертої черги є ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає та на спадкове майно більше ніхто не претендує. На час своєї смерті ОСОБА_3 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, яка складається з квартири, загальною площею 31,10 кв.м., житловою 16,50 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 9 червня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстровано в реєстрі за №2-2138. За своє життя ОСОБА_3 хотіла скласти заповіт на позивача , однак не встигла цього зробити. Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, яку прийняла ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Проте оформити свої спадкові права згідно закону вона позбавлена можливості в зв`язку з тим, що на час смерті ОСОБА_3 , хоча й фактично проживала разом зі мною постійно за однією адресою, але не була зареєстрована разом з нею. Крім того згідно акта депутата від 25.02.2025 року ОСОБА_3 дітей не мала, товаришувала з ОСОБА_1 , більше 10 років допомагала їй. Коли хворіла ОСОБА_3 . ОСОБА_1 возила її до лікарів, доглядала за хворою. Коли ОСОБА_3 погано себе почувала, позивач викликала екстрену медичну допомогу, яка доставляла хвору до Харківської обласної лікарні, постійно возила її до лікарів, доглядала за хворою. Я їздила провідувала її та купувала всі необхідні ліки. Після смерті ОСОБА_3 . 04.02.2025 року ОСОБА_1 здійснила всі необхідні заходи по похованню, так як рідних у померлої немає. ОСОБА_1 , є спадкоємницею за законом IV черги спадкоємців, так як проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, інших спадкоємців немає і на спадкове майно більше ніхто не претендує. Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач прийняла відповідно до вимог закону, звернувшись в установлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори, спадкова справа №73736955, номер у нотаріуса 21/2025 від 03.03.2025 р., однак в зв`язку з тим, що немає факту підтвердження проживання однією сім`єю, їй рекомендовано звернутися до суду.
ОСОБА_1 просить встановити факт її постійного проживання в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 . загальною площею 31,10 кв.м., житловою 16,50 кв.м., на момент смерті однією сім`єю разом із ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за ОСОБА_1 , право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 31,10 кв.м., житловою 16,50 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
16 квітня 2026 року позивачем подано до суду позовну заяву.
Ухвалою суду від 20 квітня 2026 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09 год 10 хв 18.05.2026 . Витребувано у приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Пугачової І.В. (Харківська область, Харківський район, с-ще Солоницівка, вул. Сумський Шлях, буд. 11) письмову інформацію щодо того:
-хто звертався з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на час смерті була зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ?,
-чи був складений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на час смерті була зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , заповіт та на чию користь?;
-чи видавалося свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на час смерті була зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ? Та належним чином засвідчену копію спадкової справи.
23.04.2026 від позивача надійшла заява про виклик свідків.
15 травня 2026 року від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперчує.
Ухвалою суду від 28 травня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год. 00 хв. 18 червня 2026 року в залі судових засідань приміщення Дергачівського районного суду Харківської області. Клопотання позивача ОСОБА_1 про виклик свідків , задоволено. Постанровлено викликати у судове засідання в якості свідка:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 ;
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_6 ;
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_7 ;
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_8 .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала викладені в позові вимоги, просила суд їх задовольнити.
У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Остропілець В.І. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.
У судове засідання представник відповідача Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечує.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 9 червня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстровано в реєстрі за №2-2138, ОСОБА_3 є власником квартири на цілу частку після смерті свого чоловіка ОСОБА_8 , загальною площею 31,10 кв.м., житловою 16,50 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . 
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер запису: 328 в книзі №22 , частини квартири , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_8 .
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер запису: 328 в книзі №22 , частини квартири , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 .
Згідно повного витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 13.02.1974 року актовий запис 2, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 уклала шлюб з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . 
Згідно повного витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть та свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 виданого Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області актовий запис №22, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Як вбачається із свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого Солоницівською селищною радою Харківського району Харківської, актовий запис № 259, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається з довідки Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської
області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована з 21.08.1979 року по день смерті за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначене також підтверджується відміткою у паспорті ОСОБА_3 .
Як вбачається з паспорту Серії НОМЕР_4 виданого Солоницівським РВГ УМВСУ в Харківській області 05.03.2010 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 .
Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (№ витягу 80307342 від 03.03.2025), та заяви ОСОБА_1 , позивач звернулася до нотаріуса у встановлений законом 6-ти місячний строк з заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була заведена спадкова справа 21/2025 03.03.2025.
Більше ніхто із заявою про прийняття спадщини не звертався. Заповіти не складалися.
Згідно технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством «Дергачівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» (інвентаризаційна справа № 5030, реєстровий номер 22-3283), 17.04.2009 року проведено інвентаризацію квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 31,10 кв.м., житловою 16,50 кв.м..
Спадкове майно, після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 31,10 кв.м., житловою 16,50 кв.м.
Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної від 18.08.2025 року, виданої приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області вбачається, що вона не може видати свідоцтво про право на спадщину з тих підстав, що не доведено факт спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не менш ніж п`ять років.
Як вбачається з акту депутата Солоницівської селищної ради Харківської області від 25.02.2025 року ОСОБА_3 більше десяти років проживала разом з ОСОБА_1 , допомагала виховувати її доньку. ОСОБА_1 опікувалася спадкодавцем протягом тривалого часу, займалася її лікуванням. В подальшому ОСОБА_1 займалася організацією поховання ОСОБА_3 .
Як вбачається з договору- замовлення №6/1 на організацію та проведення поховання ОСОБА_3 , замовником є ОСОБА_1 , яка замовила послуги по похованню, замовлення оплачено ОСОБА_1 на суму 13250 грн. Солоницівською селищною радою Харківської області підтверджено, що похованням ОСОБА_3 займалася ОСОБА_1 , відповідно до довідки від 07.02.2025 №72. Також надана заява складена ОСОБА_1 про отримання виплати за поховання ОСОБА_3 . 
До суду надані квитанції про сплату комунальних платежів ОСОБА_1 за адресою майна, яке належало померлій ОСОБА_3 : АДРЕСА_3 .
Мотиви суду.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона проживала з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 в період з 2019 року по день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ОСОБА_1 , право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 31,10 кв.м., житловою 16,50 кв.м., в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину (тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини).
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Основу спадкування за законом становить принцип черговості, який полягає у визначенні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими.
Згідно з частиною другою статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Якщо вимога про встановлення факту проживання осіб однією сім`єю заявлена у зв`язку з таким проживанням не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідні відносини є спадковими і до них слід застосовувати статтю 1264 ЦК України.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21).
У цій справі позовна вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю заявлена у зв`язку з таким проживанням не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому ці відносини є спадковими.
Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Вирішуючи спір про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), суди мають враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
У постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 694/646/20 (провадження № 61-5208св21) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків.
Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом частин першої - третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. (ст.294 ч.6 ЦПК України). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Отже, встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини передбачає доведення перед судом факту спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних родині. Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування один про одного/надання взаємної допомоги тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин.
Відсутність доказів спільного проживання з особою, а саме: ведення спільного господарства, пов`язаності осіб спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків, а також факт перебування спадкодавцем на соціальному обслуговуванні держави як одинокої, самотньої і такої, що потребує надання соціальних послуг, особи є підставою для відмови в задоволенні позову про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини.
В судовому засіданні встановлено, що саме позивач опікувалася ОСОБА_3 , в зв`язку з чим звертатися до соціального працівника не було необхідності. 
Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги також можуть братися показання свідків про спільне проживання та ведення спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фото/відео матеріали, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі.
Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду в постановах від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц, від 21 березня 2019 року в справі № 461/4689/15-ц, від 03 листопада 2022 року в справі № 361/4744/19, від 26 жовтня 2023 року в справі № 522/14664/21, на які посилається заявник у касаційній скарзі.
Допитані в судовому засіданні в якості свідків:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 , працює фізичною особою підприємцем, в судовому засіданні пояснила, що з позивачем знайома давно є її сусідкою. ОСОБА_3 була як бабуся в родині ОСОБА_9 , вона допомагала виховувати дочку ОСОБА_10 , водила в садочок на прогулянки, тому що ОСОБА_9 багато працювала. ОСОБА_9 завжди бабі ОСОБА_11 купувала щось смачненьке. Родичів у баби ОСОБА_11 не було, чоловік помер давно. 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_7 , працювала швачкою, в судовому засіданні пояснила, що позивач з ОСОБА_12 проживали разом у її квартирі років АДРЕСА_10 . У них були спільні покупки , разом робили ремонт в квартирі ОСОБА_3 . Свідок зазначає, що чула як ОСОБА_3 називала ОСОБА_9 з ОСОБА_13 «мої рідні». Також казала, що напише заповіт на ОСОБА_9 . Свідок жила тридцять років в будинку, проте жодного разу родичі до баби ОСОБА_11 не приїжджали, чоловік помер давно. 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_6 , пенсіонер, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_12 мала дружні сусідські стосунки, отримали квартири більше 50 років тому. Дітей у ОСОБА_14 не було, чоловік помер. ОСОБА_3 проживала з позивачем в її квартирі років 10. ОСОБА_3 допомагала вихованні дитини ОСОБА_15 . ОСОБА_14 казала, що це її родина. Гроші у них були спільні, вони разом гуляли. ОСОБА_9 доглядала за ОСОБА_14 , опікувалася нею, вони разом святкували всі дні народження, викликала швидку коли потрібно було, лікувала, ходили до лікаря з ОСОБА_14 коли та захворіла, потім поховала її, влаштувала поминки. 
Щодо свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_8 , яка не прибула у судове засідання , позивач та представник позивача не наполягали на її допиті і якості свідка. 
Отже, суд вважає доведеним факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією більше п`яти років до часу відкриття спадщини, в період з 2019 року по день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судом встановлено, що надані позивачем докази підтверджують факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, наявності спільного бюджету з померлою, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, надання взаємної допомоги, проведення ремонту в квартирі.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач не заявляв вимоги про стягнення судового збору з відповідача, в зв`язку з чим, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, питання розподілу судових витрат суд не вирішує.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Керуючись ст. 7, 12, 13, 77-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_5 проживала з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 в період з 2019 року по день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Визнати за ОСОБА_1 , право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 31,10 кв.м., житловою 16,50 кв.м., в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_9 .
відповідач: Солоницівська селищна рада Харківського району Харківської області, юридична адреса: 62370, Харківська область, Харківський район, сел. Солоницівка, вул. Визволителів, код ЄДРПОУ: 04398821.
Повний текст рішення складений 29 червня 2026 року.

Суддя  Н. В. Коваленко