У х в а л а
Іменем України
19 червня 2026 року
м. Київ
Справа № 761/1790/25
Провадження № 61-7132ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржниця), в інтересах якої діє адвокат Пухальська Ірина Станіславівна (далі - адвокат),
на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 травня 2026 року
у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до скаржниці про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна і 
в с т а н о в и в:
1. У провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває справа за вказаним позовом. 30 квітня 2026 року цей суд постановив ухвалу, згідно з якою клопотання представника скаржниці про повернення без розгляду позовної заяви й інших заяв позивача щодо суті справи залишив без задоволення.
2. 20 травня 2026 року Київський апеляційний суд за апеляційною скаргою скаржниці постановив ухвалу про повернення цієї скарги. Мотивував тим, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про повернення без розгляду позовної заяви й інших заяв позивача щодо суті справи не входить до переліку тих, які визначені у статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), і на які апеляційні скарги можна подати окремо від рішення суду.
3. 26 травня 2026 року адвокат подала до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначену ухвалу апеляційного суду (вх. № 16909/0/220-26 від 27 травня 2026 року). Просила її скасувати. Мотивувала так:
- апеляційний суд не врахував, що оскаржена ухвала суду першої інстанції відповідно до пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України входить до переліку судових рішень, які можна оскаржити окремо від рішення суду. Процесуальним наслідком задоволення клопотання скаржниці було б саме повернення позовної заяви, тобто постановлення тієї ухвали, яка підлягає апеляційному оскарженню відповідно до вказаного припису ЦПК України;
- ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні відповідного клопотання безпосередньо впливає на реалізацію процесуальних прав сторони та фактично визначає можливість подальшого розгляду справи за позовом, який, на думку скаржниці, поданий із істотним порушенням вимог ЦПК України;
- апеляційний суд позбавив скаржницю права на апеляційний перегляд справи, не врахував, що апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав і охоронюваних законом інтересів осіб, які брали участь у розгляді справи, у випадках та порядку, встановлених ЦПК України (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2022 року у справі № 712/9611/19-ц, Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 1 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17;
- у статті 353 ЦПК України немає заборони апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у поверненні заяви позивачеві (заявнику) (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 9 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09);
- в оскарженій ухвалі суду першої інстанції було роз`яснення про те, що ухвалу можна оскаржити до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги; у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення;
- застосовані апеляційним судом висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 березня 2020 року у справі № 2-5151/09, не стосуються спірних правовідносин, оскільки у них мова йшла про інші ухвали, які не мають фундаментального значення; вирішення справи по суті повністю нівелює оскарження ухвали про відмову в поверненні позовної заяви разом із апеляційною скаргою на рішення суду;
- Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 березня 2026 року у справі № 303/4076/25 зробив висновок, що ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у прийнятті заяви про зміну предмета зустрічного позову (суд першої інстанції помилково зазначив про відмову в задоволенні заяви) можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення суду;
- процесуальним наслідком відмови у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог є повернення такої заяви, яке можна оскаржити в апеляційному порядку відповідно до пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України; на ухвалу суду про відмову у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог можна подати апеляційну скаргу окремо від рішення суду (див. постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 1 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2022 року у справі № 712/9611/19-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року у справі № 492/1529/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 705/4530/21, від 28 січня 2026 року у справі № 398/320/17.
4. Верховний Суд вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.
4.1. Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (частина друга статті 352 ЦПК України).
4.2. Право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу, яку не можна оскаржити до ухвалення судом рішення щодо суті спору й окремо від такого рішення (див. mutatis mutandis постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17).
4.3. Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) (пункт 6 частини першої статті 353 ЦПК України).
4.4. За змістом цього припису окремо від рішення суду можна оскаржити ухвали суду першої інстанції або про повернення заяви позивачеві (заявникові), або такі, які мають наслідком таке повернення, зокрема, про відмову у прийнятті заяв про збільшення / зменшення позовних вимог і зміну предмета позову (див. mutatis mutandis постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 1 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17).
4.5. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання скаржниці, яка є відповідачкою, про повернення без розгляду позовної заяви й інших заяв позивача щодо суті справи. Позивач про таке повернення не просив. Йому суд заяви щодо суті справи не повертав і не відмовляв ні у прийнятті цих заяв, ні у їхньому поверненні.
4.6. Ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання відповідача про повернення позивачеві без розгляду позовної заяви й інших його заяв щодо суті справи не входить до переліку ухвал, визначеного у частині першій статті 353 ЦПК України, які можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення суду щодо суті спору. Якщо учасник справи не погоджується із такою ухвалою суду першої інстанції, то застосовний припис частини другої вказаної статті про те, що заперечення на ухвали, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
4.7. За змістом пункту 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Саме цим приписом керувався апеляційний суд, повертаючи апеляційні скарги скаржникові. 
4.8. Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, які можна оскаржити окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження ухвал із питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, яке має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть зумовлювати невиправдані зволікання під час такого розгляду. Ця мета є правомірною.
4.9. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не визначених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись із апеляційною скаргою на ухвалу суду, яку за законом не можна окремо оскаржити в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України (див. mutatis mutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 (пункти 27-28)).
4.10. Висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 9 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09, від 1 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2022 року у справі № 712/9611/19-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року у справі № 492/1529/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 705/4530/21, від 28 січня 2026 року у справі № 398/320/17, від 11 березня 2026 року у справі № 303/4076/25,не підтверджують порушення апеляційним судом в оскарженій ухвалі норм процесуального права. У наведених справах відповідач не оскаржував ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про відмову відповідачеві у задоволенні клопотання про повернення позивачеві без розгляду позовної заяви й інших заяв позивача щодо суті справи.
4.11. Помилкове зазначення в ухвалі суду першої інстанції від 30 квітня 2026 року про можливість її апеляційного оскарження не зумовлює можливість такого оскарження та не дає підстави для порушення вимог ЦПК України.
4.12. У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
4.13. Оскільки ухвала суду першої інстанції про відмову скаржниці у задоволенні клопотання про повернення позивачеві без розгляду позовної заяви й інших його заяв щодо суті справи не входить до визначеного у частині першій статті 353 ЦПК України переліку ухвал, на які апеляційну скаргу можна подати окремо від рішення суду, апеляційний суд обґрунтовано повернув скаржниці апеляційну скаргу на підставі пункту 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України. Таке застосування процесуальних норм є вочевидь правильним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення, зокрема, пункту 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України (див. ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2022 року у справі № 212/4762/21, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 4 червня 2025 року у справі № 377/118/25 та від 18 січня 2024 року у справі № 365/562/22). Тому касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду від 20 травня 2026 року про повернення апеляційної скарги слід визнати необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 260, 261, 394 ЦПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 травня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна.
2. Копію ухвали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді 		Д. А. Гудима	
		Є. В. Краснощоков	
		П. І. Пархоменко