СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
Справа № 303/10274/25
Провадження № 2/306/478/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2026 року    м. Свалява 

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого - судді Уліганинця П.І.
за участю секретаря судового засідання Сова-Фафула А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «НАВІБУД» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за надані послуг,-
В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «НАВІБУД» звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення суми заборгованості за надані послуг з ОСОБА_1 посилаючись на те, що відповідач є власником (співвласником) квартири АДРЕСА_1 . Вказує, що 03.05.2013 року між ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», правонаступником якого є ТОВ «УК «Навібуд» та ОСОБА_1 укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за адресою АДРЕСА_2 . ТОВ «УК «НАВІБУД» надає послуги з управління спільним майном за вищевказаною адресою в межах структури тарифу, затвердженого рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради. В обгрунтування доводів представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 як власник квартири є індивідуальним споживачем та отримує житлово-комунальні послуги для власних потреб, а також є споживачем послуг та має обов`язок здійснювати оплату за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. У зв`язку з відмовою відповідача добровільно сплатити суму заборгованості ТОВ "УК "НАВІБУД" зверталося до Ужгородського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу, який було винесено Ужгородським міськрайонним судом від 24.10.2025 року, який у подальшому скасовано. Просить суд стягнути на користь ТОВ «УК «НАВІБУД» з ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 15 563,02 грн., інфляційне збільшення та санкції у загальній сумі 6 355,61 грн., а також витрати пов`язані із оплатою судового збору у сумі 3028 грн. та судові витрати пов`язані із наданою позивачу правничою допомогою у сумі 7000 грн.
Відповідно до ухвали Закарпатського апеляційного суду від 19.01.2026 року визначено підсудність цивільної справи №303/10274/25 за позовом ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «НАВІБУД» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за надані послуг Свалявському районному суду Закарпатської області.
Справа надійшла до Свалявського районного суду Закарпатської області 02.02.2026 року (вх.№852) та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями така передана для розгляду судді Свалявського районного суду Закарпатської області Уліганинцю П.І.
Суд своєю ухвалою прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 26.06.2026 року суд у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у справі №303/10274/25 за позовом ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «НАВІБУД» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за надані послуг відмовив.
Ухвалою суду від 26.06.2026 року судом відмовлено у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про залучення Мукачівської міської ради третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у цивільній справі №303/10274/25 за позовом ТОВ  «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «НАВІБУД» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за надані послуг.
До суду, 30.03.2026 року надійшов відзив на позовну заяву, поданий ОСОБА_1 , у якому відповідач просить у задоволенні позову ТОВ "УК "Навібуд" відмовити. В обгрунтування доводів заперечень вказує, що із твердження позивача, що відповідач є співвласником вищевказаної квартири АДРЕСА_1 не погоджується, оскільки відповідно до правовстановлюючого документу, зареєстрованому в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, правовий статус ОСОБА_1 визначено як власник. Жодного іншого правовстановлюючого документу зареєстрованого в державному реєстрі стосовно ОСОБА_1 в статусі співвласника, а саме, частки співвласності, яка становить площу квартири у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному житловому будинку, відпдвідач не має, а тому відповідно ОСОБА_1 не має статусу співвласника, а зобов?язання щодо утримання часткового сумісного спільного майна відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», покладається співвласника. Також відповідач не заперечує, що 03.05.2013 року між ТОВ «І.Т.В. Сервіс» та Іваницьким був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території з відповідними умовами та строком до 01.03.2015 року, однак у договорі відсутні розділи, в яких вказано перелік послуг, вимоги до якості послуг та порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щобо ціни послуги, що є істотними умовами договору відповідно до чинного законодавства на період - листопада 2019 року по листопад 2025 року. Також посилається на те, що вазаний договір зберігав чинність на умовах, визначених цим договором до дати набрання чинності договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, тобто до 05.09.2018 року, інших договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території чи договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком між ОСОБА_1 та ТОВ «I.T.В. Сервіс», ТОВ «I.T.В.Сервіс Плюс» чи ТОВ «УК «НАВІБУД» з наданням згоди про обробку персональних даних - не укладались. Також, у відзиві відповідач посилається на те, що об?єкт за адресою АДРЕСА_3 станом на 03 січня 2012 року є майном комунальної власності Мукачівської міської ради. Вказує, що економічна діяльність ТОВ «УК «НАВІБУД» зареєстрованого 14.01.2021 року, визначається за правилами чинних та діючих нормативно-правових актів (законів) на вказаний період 14.01.2021 року, інших документальних відомостей (інформації) стосовно процедури правонаступництва в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації та припинення юридичної особи до позовної заяви не надано. Вимоги мотивує тим, що обов?язок утримання будику покладається на співвласника, управління багатоквартирним будинком відбувається виключно співвласниками багатоквартирного будинку, призначення управителя та ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, тобто тільки в порядку конкурсу. Жодного допустимого та належного доказу, які б підтверджували попередньо вказані вимоги, які встановлені чинними нормативно-правовими актами, що врегульовують відповідні правові відносини, позивачем у позовній заяві не наведено і документально не підтверджено. Також зазначає, що відповідач за адресою: АДРЕСА_2 ніколи не проживав й не проживає, а тому не може бути фактичним споживачем, у зв`язку з чим просить у задовленні позову ТОВ "Управляюча компанія "Навібуд" відмовити у повному обсязі.
У відповіді на відзив, представник ТОВ "УК "Навібуд" Боднар М.А. просить відхилити доводи відповідача, наведені у відзиві, оскільки такі є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України. В обгрунтування доводів посилається на те, що факт існування в особи права власності на квартиру чи нежитлове приміщення у багатоквартирному будинку автоматично породжує для неї статус співвласника такого будинку і споживача послуг з управління та утримання багатоквартирного будинку, без будь-яких додаткових дій чи фактичного проживання, а тому ОСОБА_1 як власник квартири, є споживачем послуг та має обов`язок здійснювати оплату за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Вимоги мотивує тим, що твердження відповідача про те, що управління багатоквартирним будинком здійснюється виключно співвласниками, а призначення управителя можливе лише за результатами конкурсу, є помилковим. Також факт надання послуг з управління багатоквартирним будинком може підтверджуватись не лише договором, але й іншими доказами, зокрема: рішенням органу місцевого самоврядування про визначення управителя, фактом надання послуг, актами виконаних робіт, а також фактом користування об`єктом нерухомості. Також позивач зазначає, що твердження відповідача про те, що він не проживає за відповідною адресою і тому не є споживачем, не має правового значення для звільнення від обов`язку оплати житлово-комунальних послуг, оскільки обов`язок утримання майна та оплати житлово-комунальних послуг покладається на власника (співвласника) нерухомого майна незалежно від факту проживання або не проживання у відповідному приміщенні. Просить суд задовольнити заявлені вимоги ТОВ "Управляюча компанія "НАВІБУД" у повному обсязі.
Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив, у яких останній просить відхилити доводи представника позивача, наведені у відповіді на відзив, оскільки така, на його думку, має ознаки формального характеру і маніпулятивного використання норм законів. В обгрунтування доводів посилається на те, що твердження представника позивача, що «сам факт існування в особи права власності на квартиру чи нежитлове приміщення у багатоквартирному будинку автоматично породжує для неї статус співвласника такого будинку і споживача послуг з управління та утримання багатоквартирного будинку, без будь-яких додаткових дій чи фактичного проживання», є хибним та таким, що невідповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки багатоквартирний будинок за адресою АДРЕСА_3 є майном комунальної власності Мукачівської міської ради, а не є спільною власністю (спільне майно) власників квартир та нежитлових приміщень. Вимоги мотивує тим, що відсутні посилання на належні докази та їх надання, а саме, акт про передачу (переходу) багатоквартирного будинку з комунальної власності у спільну часткову власність та спільну сумісну власність всім власникам квартир та нежитлових приміщень, акт про проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, Типовий договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, Типові або примірні договори про надання житлово-комунальних послуг та інших документів, а тому просить суд відмовити ТОВ "УК "Навібуд" повністю у задоволенні позову.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Представником позивача надано до суду заяву про розгляд справи без участі представника ТОВ "УК "Навібуд", заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні з підстав зазначених у позові та за наявними у справі доказами (а.с. 208-209). 
Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи №303/10274/25 у його відсутності. У задоволенні позовних вимоги просить відмовити у повному обсязі з підстав, поданих у відзиві та заперечення на відповідь на відзив (а.с.211).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; ч. 1 ст.634 ЦК України - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору; ст. 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (договір - вид зобов`язання, спрямований на передачу майна, тобто взаємна угода сторін, у якому містяться окремі положення, умови, визначені права та обовязки сторін. Сукупність погоджених сторонами умов і становить зміст договору. За таких обставин, виконання сторонами своїх договірних обов`язків, як позикодавця, так і позичальника, є обов`язковим).
Належними та допустимими доказами судом встановлено, що  ОСОБА_1 (відповідач) є власником (співвласником) квартири АДРЕСА_1 , з яким укладено договір про надання житлово-комунальної послуги. 03 травня 2013 року між ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», правонаступником якого є ТОВ «УК «Навібуд» (створений у результаті реорганізації) та ОСОБА_1 укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за адресою АДРЕСА_2 .
ТОВ «УК «НАВІБУД» є правонаступником частини майнових та немайнових прав і обов?язків ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» згідно розподільчого балансу. Рішення Мукачівської міської ради від 28 січня 2021 року за №191 замінено у договорах про надання послуг з управління будинком, спорудою, групою будинків: утримання житлових будинків і прибудинкових територій управителя - ТОВ «I.T.B. Сервіс Плюс» на нового управителя - ТОВ «Управляюча компанія «НАВІБУД» з переходом усіх прав та обов?язків, що належали ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» згідно умов укладених договорів, зокрема, і права отримувати на поточний банківський рахунок управителя плату від мешканців об?єкта, а також власників (співвласників) окремих приміщень об?єкта, які в ньому не проживають, за надані житлово-комунальні послуги (п.2.4.5. Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків: утримання будинку та прибудинкової території від 25.03.2015 року).
Суд не досліджує та повторно не перевіряє докази щодо обставин, які вже не потребують доказування (є доведеними). Обставини щодо того, що  ОСОБА_1 (відповідач) є власником (співвласником) квартири в АДРЕСА_2 та укладення з ним договору про надання житлово-комунальних послуг від 03.02.2013 року визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а тому суд бере їх до уваги як встановлений факт, якщо немає сумнівів у достовірності чи добровільності такої позиції.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення; ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
ТОВ «УК «НАВІБУД» надає послуги з управління спільним майном багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 в межах структури тарифу затвердженого рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради.
Згідно з положеннями пункту 30 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 року за №712 співвласник не звільняється від обов?язку оплати послуги з управління у разі тимчасової відсутності його та/або членів сім?ї.
Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 22.08.2017 року за №251 (дія тарифу - з жовтня 2017 року по вересень 2025 року) - встановлено тариф в розмірі 2,9877 грн. за 1 м2 загальної площі.
Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 09.09.2025 року за №280 (дія тарифу - з жовтня 2025 року по теперішній час) - встановлено тариф в розмірі 5,5809 грн. за 1 м2 загальної площі.
На підставі акту прийому передачі будинок АДРЕСА_3 був переданий в управління та утримання ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», яким на виконання вимог «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», в межах структури та вартості тарифу, затверджених рішеннями виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 22 серпня 2017 року за №251 та від 09 вересня 2025 року за №280 було здійснене належне утримання будинку.
Судом перевірено а досліджено у судовому засіданні надані позивачем докази фактично наданих послуг та виконаних робіт, пов`язаних з їх наданням з утримання багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 ; наряди - завдання з 01.11.2019 року по 30.08.2025 року; документи, що підтверджують технічні показники будинку, а саме рахунки-розшифровки спожитої електричної енергії на освітлення місць загального користування з листопада 2019 року по листопад 2025 року.
Суд при розгляді справи встановив, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його зобов`язань, а саме оплати за надані житлово-комунальні послуги. Протягом періоду надання послуг з листопада 2019 року по листопад 2025 року, актів-претензій з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідача не надходило.
Заборгованість відповідача перед позивачем за наданя житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_2 становить 15563,02 грн., яку суд вважає стягнути з відповідача, оскільки зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг відповідач належним чином не виконав, протягом дії договору не сплачував кошти на утримання житлового будинку та прибудинкової території за адресою:  АДРЕСА_2  вчасно та у повному обсязі. 
Щодо посилання відповідача на те, що відповідач не є співвласником, суд констатує наступне.
Відповідно до пункту 5 ч.1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», співвласником багатоквартирного будинку (далі - співвласник) є власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; ч.2 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія; пункту 9 ч.1 ст.l Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» часткою співвласника є частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. ч.2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов?язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Відповідно до ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов?язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов?язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов?язаннями, пов?язаними із спільним майном; ч.2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування, несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території; ст.322 ЦК України власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлене договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» на власників квартир (нежитлових приміщень) в багатоквартирному будинку покладено обов?язок щодо утримання будинку і прибудинкової території, відповідно до своєї частки в майні будинку.
Відповідно до пункту 5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов?язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що факт існування в ОСОБА_1 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 у багатоквартирному будинку АДРЕСА_3 автоматично породжує для нього статус співвласника такого будинку і споживача послуг з управління та утримання багатоквартирного будинку, без будь-яких додаткових дій чи фактичного проживання.
Щодо посилання відповідача на те, що відповідач не проживає за відповідною адресою і не є споживачем, суд до уваги не приймає.
Згідно відповіді №2302619 від 03.02.2026 року, сформованої з Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно інформаційної довідки 469887317 від 25.03.2026 року з Державного реєстиру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - ОСОБА_1 (відповідач) є власником нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 , форма власності: приватна, частка власності; 1/1
Суд зазначає, що обов`язок утримання майна та оплати житлово-комунальних послуг покладається на власника (співвласника) нерухомого майна незалежно від факту проживання або не проживання у відповідному приміщенні.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З урахуванням штрафних санкцій, загальна сума заборгованості за надані послуги складає: 15563,02 грн. - ??заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, 6355,61 грн. - інфляційне збільшення: 4948,36 грн. (інфляція) та 1407,25 грн. (3% річних).
Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги є обгрунтованими та доведеними, знайшли своє підтвердження при розгляді справи, а тому, враховуючи встановлені та перевірені у судовому засіданні докази, обставини справи, аналізуючи надані позивачем докази на обґрунтування позовних вимог, приймаючи до уваги відзив відповідача з наведеними у ньому запереченнями щодо позовних вимог, суд доходить висновку, що заявлені ТОВ "УК "НАВІБУД" в цій частині необхідно задовольнити.
В частині вимоги позивача про стягнення судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При вирішенні питання щодо розподілу судового збору, суд ураховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України — у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.
Судовий збір сплачено та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України відповідно до платіжної інструкції №1646 від 26.12.2025 року у розмірі 2725,20 грн. та платіжної інструкції №1582 від 30.09.2025 року у розмірі302,80 грн. 
Суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені ТОВ "УК "НАВІБУД" у розмірі 3028 грн. за ставками, встановленими ст. 4 Закону України “Про судовий збір” станом на 01.01.2025 року.
Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з положеннями ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У позовній заяві наведений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, у зв`язку з розглядом справи. До таких, окрім судового збору входять витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. 
На підтвердження понесених витрат представником позивача надано: договір №01-17/12/25 про надання правничої допомоги, укладений 17.12.2025 року між ТОВ "УК "НАВІБУД" в особі директора ОСОБА_3 та адвокатом Осташук Олегом Васильовичем, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №21/772, видане 14.09.2012 року Осташук О.В. на підставі рішення Закарпатської обласної КДКА від 31.08.2012 року за №19/4.
Велика Палата Верховного Суду у рішенні 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, зазначала про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
За роз`ясненнями викладеними у постанові КЦС ВС від 18.03.2021 року у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 року у справі № 910/12591/18 при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою – п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами третьою – п`ятою, дев`ятою статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Рішеннями ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04 та у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року стверджено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим і відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення витрат на грошову допомогу у даній справі є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді та досягнення обумовленого між сторонами успішного результату.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога  ТОВ "УК "НАВІБУД" щодо покладення витрат на правничу допомогу на відповідача, в частині стягнення 7000 грн. вищезгаданим нормам закону не відповідає, витрати у заявленій сумі не мають характеру необхідних, не співрозмірні із виконаною роботою в суді, у зв`язку з чим в даній частині позовних вимог належить відмовити.
Статтею 129 – 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).
У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.
Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Керуючись ст. 12, 18, 76, 81, 128, 133, 134, 137, 141, 223, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. 526, 610, 615, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «НАВІБУД» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за надані послуг - задовольнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «НАВІБУД» (код ЄДРПОУ 44062506, МФО 351005) заборгованість за надані послуги у загальному розмірі 21 918 (двадцять одна тисяча дев`ятсот вісімнадцять) грн. 63 коп., з яких:
- за наданя житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 15 563 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят три) грн. 02 коп.
- інфляційного збільшення та санкцій у розмірі 6 355 (шість тисяч триста п`ятдесят п`ять грн. 61 коп., яке складається з інфляційного збільшення у розмірі 4948,36 грн. та штрафних санкцій у розмірі 1407,25 грн.

Стягнути з  ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «НАВІБУД» (код ЄДРПОУ 44062506, МФО 351005) суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ   П.І.Уліганинець 
26.06.2026 року.