ОКРЕМА ДУМКА
судді Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду Ситнік О. М. 
щодо ухвали Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 травня 2026 року в справі № 752/14946/19 (провадження № 61-16185св25)
за заявою ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Сердюка Валентина Васильовича, Карпенко Світлани Олексіївни, Фаловської Ірини Миколаївни від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївського району міста Києва, про вселення й усунення перешкод у користуванні житлом за касаційними скаргами ОСОБА_7 , в інтересах якої діє адвокат Ларіонова Олена Олександрівна, на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року, протокольну ухвалу Київського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року, додаткову постанову Київського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року

У липні 2019 року ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , звернулися до суду з позовом, у якому просили:
- визнати виселення його та ОСОБА_5 незаконним;
- вселити його та ОСОБА_5 до квартири АДРЕСА_1 ;
- повернути йому та ОСОБА_5 право володіння рухомим майном згідно зі списком;
- усунути перешкоди в користуванні квартирою йому та ОСОБА_5 шляхом виселення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , заборони користування спірною квартирою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і будь-яким іншим особам.
26 січня 2023 року ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва прийнято відмову ОСОБА_1 від позову в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом. Закрито провадження в справі в цій частині.
14 лютого 2023 року ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва прийнято відмову ОСОБА_5 від позову у частині позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом. Закрито провадження в справі в цій частині.
21 квітня 2023 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва позов задоволено частково. 
Вирішено вселити ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 . Вирішено усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1 . Вирішено виселити ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
08 травня 2024 року постановою Київського апеляційного суду скасовано рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про вселення у квартиру АДРЕСА_1 та усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1 , а також у частині стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_1 судового збору. Ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 судовий збір в сумі 1 152,00 грн, тобто по 576,00 грн з кожного.
23 квітня 2025 року постановою Верховного Суду постанову Київського апеляційного суду від 08 травня 2024 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
12 листопада 2025 року протокольною ухвалою Київського апеляційного суду клопотання ОСОБА_1 від 24 липня 2024 року та від 08 липня 2025 року про закриття провадження у справі залишено без задоволення.
08 грудня 2025 року постановою Київського апеляційного суду, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 24 грудня 2025 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1 скасовано та в цій частині ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні цих позовних вимог. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про вселення у квартиру АДРЕСА_1 та стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 768,40 грн залишено без змін.
22 грудня 2025 року представник ОСОБА_7 - адвокат Ларіонова О. О. через систему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Сердюку В. В., судді, які входять до складу колегії: Карпенко С. О., Фаловська І. М. 
24 грудня 2025 року додатковою постановою Київського апеляційного суду стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання касаційної скарги в сумі 1 536,80 грн. 
08 січня 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на протокольну ухвалу Київського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року. 
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12 січня 2026 року справу призначено судді-доповідачеві Сердюку В. В., судді, які входять до складу колегії: Карпенко С. О., Фаловська І. М. 
12 січня 2026 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката Ларіонової О. О. на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року залишено без руху. 
15 січня 2026 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.
23 січня 2026 року представник ОСОБА_7 - адвокат Ларіонова О. О. через систему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року. 
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23 січня 2026 року справу призначено судді-доповідачеві Сердюку В. В., судді, які входять до складу колегії: Карпенко С. О., Фаловська І. М.
12 лютого 2026 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката Ларіонової О. О. на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року залишено без руху. 
16 лютого 2026 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження в справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_7 - адвоката Ларіонової О. О. на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року, витребувано з суду першої інстанції матеріали цивільної справи № 752/14946/19 та зупинено виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 квітня 2023 року в частині вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 та стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 768,40 грн до закінчення його перегляду в касаційному порядку. 
27 лютого 2026 року до Верховного Суду засобами електронного зв`язку надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М. від участі у розгляді справи № 752/14946/19. 
Суддя Сердюк В. В. з 02 до 06 березня 2026 року перебував у відпустці (наказ Верховного Суду від 13 лютого 2026 року), суддя Карпенко С. О. - з 02 до 06 березня 2026 року (наказ Верховного Суду від 19 лютого 2026 року) та з 09 до 10 березня 2026 року (наказ Верховного Суду від 03 березня 2026 року), суддя Фаловська І. М. - з 04 до 05 березня 2026 року перебувала у відпустці (наказ Верховного Суду від 27 лютого 2026 року). 
12 березня 2026 року ухвалою Верховного Суду заяву колегії суддів у складі: Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М. про самовідвід задоволено. Відведено колегію суддів у складі: Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М. від участі в розгляді справи № 752/14946/19. Справу № 752/14946/19 передано на автоматизований розподіл. 
Згідно з протоколами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 та 17 березня 2026 року справу призначено судді-доповідачеві Ситнік О. М., судді, які входять до складу колегії: Ігнатенко В. М., Пророк В. В. 
19 березня 2026 року суддя Ігнатенко В. М. заявив самовідвід в справі, з огляду на те, що він брав участь у розгляді Верховним Судом справи № 752/19664/19 (провадження № 61-12683св22). 
23 березня 2026 року на адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Ігнатенка В. М. з підстав його участі в розгляді справи № 752/19664/19. 
24 березня 2026 року ухвалою Верховного Суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ігнатенка В. М. повернено без розгляду. Заяву судді Ігнатенка В. М. про самовідвід задоволено. Відведено суддю Ігнатенка В. М. від участі в розгляді справи № 752/14946/19. Справу передано на автоматизований розподіл. 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 березня 2026 року справу призначено судді-доповідачеві Ситнік О. М., судді, які входять до складу колегії: Мартєв С. Ю., Пророк В. В.
04 травня 2026 року ухвалою Верховного Суду заяву ОСОБА_1 , подану ним 27 лютого 2026 року про відвід колегії суддів у складі Сердюка В. В., Карпенко С. О., Фаловської І. М. від участі у розгляді справи залишено без розгляду.
Ухвала мотивована тим, що справу призначено судді-доповідачеві Ситнік О. М., судді, які входять до складу колегії: Мартєв С. Ю., Пророк В. В. 
Судді Верховного Суду Сердюк В. В., Карпенко С. О., Фаловська І. М. наразі не входять до складу колегії суддів, призначеної для розгляду касаційних скарг ОСОБА_7 , в інтересах якої діє адвокат Ларіонова О. О., на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року, протокольну ухвалу Київського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року, додаткову постанову Київського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року в справі 752/14946/19, тому відвід, заявлений ОСОБА_1 цим суддям, підлягає залишенню без розгляду.
Із такими висновками не погоджуюся, тому відповідно до частини третьої статті 35 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України висловлюю окрему думку.
Із матеріалів касаційного провадження вбачається, що 27 лютого 2026 року до Верховного Суду засобами електронного зв`язку надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М. від участі у розгляді справи № 752/14946/19. 
12 березня 2026 року ухвалою Верховного Суду заяву колегії суддів у складі: Сердюка В. В., Карпенко С. О., Фаловської І. М. про самовідвід задоволено. Відведено колегію суддів у складі: Сердюка В. В., Карпенко С. О., Фаловської І. М. від участі в розгляді справи № 752/14946/19. Справу № 752/14946/19 передано на автоматизований розподіл. 
У цій ухвалі колегія суддів зазначила, що враховує, що 27 лютого 2026 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про відвід колегії суддів у складі: Сердюка В. В. (судді-доповідача), Карпенко С. О., Фаловської І. М. від участі у розгляді справи № 752/14946/19, яка зареєстрована за вх. № 6051/0/220-26 від 27 лютого 2026 року. 
У зв`язку із відпусками суддів заява про відвід колегії суддів передана фактично судді-доповідачеві Сердюку В. В. 09 березня 2026 року, а на розгляд колегії суддів - 11 березня 2026 року, проте у цей же день - 11 березня 2026 року колегія суддів у складі: Сердюка В. В. (судді-доповідача), Карпенко С. О., Фаловської І. М. заявили самовідвід у цій справі, з огляду на те, що вони брали участь у її розгляді та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів: Фаловської І. М., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Стрільчука В. А. (суддя-доповідач) від 21 червня 2023 року висловлювали правову позиції щодо позовних вимог, пред`явлених ОСОБА_1 до ОСОБА_6 .
Отже, 12 березня 2026 року відведено колегію суддів у складі Сердюка В. В., Карпенко С. О., Фаловської І. М. від участі в розгляді справи № 752/14946/19.
У такому процесуальному порядку розглядався і відвід колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду в справі № 705/2159/19 (ухвала від 05 січня 2026 року).
Відповідно до засад процесуального права та положень статей 36, 37, 39 ЦПК України інститут відводу (самовідводу) судді спрямований на забезпечення неупередженості та об`єктивності судового розгляду. Метою як заяви про відвід сторони, так і самовідводу судді є усунення сумнівів у безсторонності складу суду.
Відвід (самовідвід) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.
Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.
Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 03 травня 2007 року у справі «Бочан проти України» закріпив, що ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.
У рішенні від 01 жовтня 1982 року у справі «П`єрсак проти Бельгії» (Piersack v. Belgium) ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами, провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.
У справі № 752/14946/19 задоволено самовідвід колегії суддів у складі Сердюка В. В., Карпенко С. О., Фаловської І. М., відповідний склад суду вже усунуто від розгляду справи. Отже, фактично досягнуто ту саму процесуальну мету, на яку була спрямована заява сторони про відвід - припинення участі відповідних суддів у розгляді справи.
За таких обставин повторний розгляд заяви про відвід щодо тих самих суддів втрачає предмет, оскільки усунено потенційні ризики упередженості та досягнуто процесуальний результат, якого прагнула сторона, яка заявила про відвід, внаслідок задоволення самовідводу.
ЄСПЛ закріпив, що поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (див. пункт 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).
Колегія суддів у складі Ситнік О. М., Мартєв С. Ю., Пророк В. В., у провадженні якої наразі перебуває справа № 752/14946/19, не наділена повноваженнями розглядати заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Сердюка В. В., Карпенко С. О., Фаловської І. М., оскільки: 1) фактично питання відводу вже розглянуто; 2) вона не є тим складом суду, щодо якого заявлено відвід; 3) розгляд відводу іншим складом суду щодо суддів, які вже вибули зі справи, не передбачений процесуальним законом; 4) це суперечить принципу розгляду справи судом, встановленим законом, який закріплений як в національному процесуальному законодавстві, так і в практиці ЄСПЛ.

Суддя О. М. Ситнік