№ справи687/123/26
№2/687/212/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року     Чемеровецький районний суд 
Хмельницької області в складі:  
головуючого - судді Борсука В.О.,
з участю секретаря - Пагор Б.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чемерівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Закупненської селищної ради, третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування за законом,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2026 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування за законом, вказуючи, що він є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2 .. Державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться в с. Вільхівці. Однак, позивачем отримано довідку про склад сім`ї, зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 25.06.2008 року № 416, видану головою Вільховецької сільської ради, в якій містилася інформація, що окрім вказаного житлового будинку за ОСОБА_2 закріплена земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,45 га. Позивач неодноразово звертався до Вільховецької сільської ради, а згодом до Закупненської селищної ради (до складу якої увійшло с. Вільхівці) за отриманням інформації та документів щодо земельної ділянки загальною площею 1,45 га, однак отримував усні відмови про те, що ніякої земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у спадкодавця ОСОБА_2 не було.
Вказує, що згідно з копіями рішень 11 сесії 23 скликання Вільховецької сільської ради «Про затвердження граничного розміру земельних ділянок для соціальної сфери» від 13.05.2000 року та «Про затвердження списку працівників соціальної сфери на селі для надання у користування землі із земель запасу та резервного фонду» від 13.05.2000 року у затвердженому списку працівників соціальної сфери під порядковим номером «103» було включено ОСОБА_2 .. Окрім того, відповідно до копії розпорядження голови Чемеровецької РДА Хмельницької області від 24.01.2007 року № 40/07-р «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» покійній матері позивача надано дозвіл на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельних ділянок громадянам, які знаходяться за межами населених пунктів для ведення особистого селянського господарства.
Вважає, що відповідачем вчиняються протиправні дії, які направленні на перешкоджання в завершенні процедури приватизації земельної ділянки, яка була розпочата матір`ю позивача за життя, у зв`язку із чим вимушений звернутися в суд з даним позовом.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак в матеріалах справи міститься заява представника, згідно з якою позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, розгляд справи проводити у їх відсутності.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява, згідно з якою щодо позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, розгляд справи проводити у його відсутності.
Окрім того, 19.02.2026 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким у задоволені позовних вимог також просить відмовити в повному обсязі. Вказує, що ОСОБА_2 було тільки включено до списку працівників соціальної сфери Вільховецької сільської ради, проте рішення про передачу їй безоплатно у приватну власність земельної ділянки не приймалися. До того ж, ОСОБА_2 не була користувачем спірної земельної ділянки, не замовляла документації із землеустрою, а отже процедуру приватизації не розпочала.
При цьому, 02.03.2026 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, згідно з якою просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що уповноважена особа Вільховецького старостинського округу, який увійшов до складу Закупненської селищної ради, у відповідь на адвокатський запит в офіційному листі підтвердила, що ОСОБА_2 була користувачем земельної ділянки 1,2 га, оскільки остання закріплена в погосподарській книзі з 2005 по 2010 роки. До того ж стверджує, що зі слів позивача та його сестри ОСОБА_3 мати замовляла документацію із землеустрою та оплачувала за це певні кошти, однак у зв`язку із реорганізацією Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та ліквідацією його структурних підрозділів надати інформацію щодо розробки проєкту технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 1,20 га на території Вільховецької сільської ради немає можливості. Вважає, що мати позивача розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, а позивач має право її завершити, як спадкоємець в порядку спадкування за законом.
03.03.2026 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно з якими у задоволені позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. Стверджує, що запис у погосподарській книзі є лише доказом наявності об`єкта обліку, а не доказом виникнення права власності чи користування. До того ж посилання позивача на відсутність даних у Головному управлінні Держгеокадастру у Хмельницькій області є безпідставними, оскільки вказаний орган на той час не був розпорядником цих земель і не міг володіти вказаною інформацією. Щодо тверджень позивача про замовлення документації, то вважає, що вони є голослівними та не підкріпленими жодними документами. Окрім того, вказує на відсутність об`єкта спору, оскільки спірна земельна ділянка немає кадастрового номера, не винесена в натуру та не відображена на жодній картографічній основі громади. 
Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, однак про дату та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом об`єктивно встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками вказані – ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 15.06.1970 року.
Мати позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 07.04.2009 року. Після смерті останньої заведена спадкова справа, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 21610219 від 23.09.2009 року.
Так, відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 317, спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна, тобто житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 ..
Відповідно до виписки з погосподарських книг № 22 від 31.07.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 за 1991-2000 роки вказано: ОСОБА_4 – голова двору, ОСОБА_2 – дружина, ОСОБА_1 (вибув 01.08.1994 року), ОСОБА_5 (вибула 01.08.1994 року). Окрім того, вказана земельна ділянка 0,25 га;
за 2001-2010 роки вказано: ОСОБА_4 – голова двору (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_2 – дружина (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ). 
Водночас за 2001 рік вказана земельна ділянка 0,25 га; 
за 2002-2004 роки - земельна ділянка 0,25 га + 1,20 га; 
за 2005, 2006 - 2010 роки - земельна ділянка 0,25 га + 1,20 га, з них: 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, 1,20 га - ОСГ, що також підтверджується копією погосподарського обліку за 2006 - 2010 роки.
Разом з тим із листа № 23 від 31.07.2025 року вбачається, що інших документів, що містять інформацію про земельну ділянку площею 1,45 га у Вільховецькому старостинському окрузі немає.
Згідно з відповіддю на адвокатський запит № 25 від 08.08.2025 року, наданою старостою Вільховецького старостинського округу, місцезнаходження земельної ділянки площею 1,20 га для ОСГ не визначено, оскільки не було виділено в натурі на місцевості. До вказаної відповіді долучено копії облікових карток об`єкта погосподарського обліку за 2011-2025 роки, відповідно до яких записи щодо земельної ділянки площею 1,20 га відсутні.
У відповідності до копій рішень 11 сесії 23 скликання Вільховецької сільської ради «Про затвердження граничного розміру земельних ділянок для соціальної сфери» від 13.05.2000 року та «Про затвердження списку працівників соціальної сфери на селі для надання у користування землі із земель запасу та резервного фонду» від 13.05.2000 року затверджено граничний розмір земельних ділянок Вільховецької сільської ради для надання у користування працівникам соціальної сфери села та пенсіонерам з їх числа для розширення особистого підсобного господарства та ведення особистого підсобного господарства в розмірі 1,20 га з врахуванням земельних ділянок, які є у їх власності та користуванні, але не більше 2 га, а також затверджено список працівників соціальної сфери Вільховецької сільської ради Чемеровецького району. Як вбачається із вказаного списку ОСОБА_2 включено до нього під номером «103».
Згідно з копією розпорядження голови Чемеровецької РДА Хмельницької області від 24.01.2007 року № 40/07-р «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» за результатами розгляду заяв громадян, яким були надані земельні ділянки у користування за межами населених пунктів для ведення особистого підсобного господарства, як працівникам соціальної сфери, покійній матері позивача надано дозвіл на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельної ділянки.
Як вбачається із відповіді на запит № 29-22-0. 10-472/2-26 від 03.02.2026 року у зв`язку із реорганізацією Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та ліквідацією його структурних підрозділів надати інформацію та підтверджуючі документи щодо розробки проєкту технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 1,20 га на території Вільховецької сільської ради в період з 24.07.2007 року по 05.04.2009 року немає можливості. 
Згідно з відповіддю Закупненської селищної ради № 06-11/57 від 24.10.2025 року ОСОБА_2 відповідно до прийнятих рішень було включено до списку працівників соціальної сфери Вільховецької сільської ради на підставі чого було вчинено запис в Обліковій картці об`єкта погосподарського обліку на 2001-2005 роки, на 2006-2010 роки та внесено земельну ділянку площею 1,20 га. Однак, запис в Обліковій картці об`єкта погосподарського обліку на 2011-2025 роки було виключено у зв`язку з тим, що в натурі земельну ділянку виділено не було, а за період надання від 13.05.2000 року по дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 не розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 1,20 га, а отже, не набула право власності на земельну ділянку з резервного фонду сільськогосподарських угідь, так як не вчиняла дій, які були б націлені на реалізацію такого права. Окрім того, позивач не може набути у власність земельну ділянку у межах та нормах для працівників соціальної сфери із земель резервного фонду для сільськогосподарського використання, оскільки такий об`єкт не перебував у власності спадкодавця ОСОБА_2 та спадкодавець не розпочав процедуру приватизації.
Разом з тим, позивач звернувся із заявою до Закупненської селищної ради про надання дозволу на проведення дій щодо завершення приватизації земельної ділянки та повідомлення про її місцезнаходження, проте отримав відмову у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 було тільки включено до списку працівників соціальної сфери Вільховецької сільської ради, проте рішення про передачу їй безоплатно у приватну власність земельної ділянки не приймалися. Окрім того, ОСОБА_2 не була користувачем земельної ділянки загальною площею 1,2 га, не замовляла документації із землеустрою, а тому процедуру приватизації не розпочала. До того ж у Закупненській селищній раді відсутні будь-які відомості чи документи щодо фактичного місця розташування земельної ділянки площею 1,20 га, що підтверджується повідомленням № 02-02-20/46 від 13.01.2026 року.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). 
Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Пунктом «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 350/67/15-ц, а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 723/1061/17 викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки.
Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення процедури приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця.
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 30.06.2020 року у справі № 623/633/17, від 25.03.2020 року у справі № 158/1672/17, від 17.04.2019 року у справі № 723/1061/17, від 29.08.2019 року у справі № 554/1195/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки.
Таким чином, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації.
Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про те, що початком процедури безоплатної приватизації земельної ділянки є звернення громадянина, зацікавленого у такій приватизації, до відповідного компетентного органу (органу місцевого самоврядування) із заявою про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.11.2020 року у справі № 545/1631/19, а також від 08.12.2022 року у справі № 692/768/21).
27.05.2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», згідно з яким землі державної власності за межами населених пунктів (крім земель, які потрібні державі для виконання її функцій) передаються в комунальну власність сільських, селищних, міських рад. Органи місцевого самоврядування набули право приймати рішення щодо розпорядження землею у порядку, визначеному ЗК України.
Так, Розпорядженням голови Чемеровецької РДА Хмельницької області від 24.01.2007 року № 40/07-р за результатами розгляду заяв громадян, яким були надані земельні ділянки у користування за межами населених пунктів для ведення особистого підсобного господарства, як працівникам соціальної сфери, покійній матері позивача надано дозвіл на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельної ділянки.
Таким чином, встановивши, що спадкодавець ОСОБА_2 звернулася із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації та отримала вказаний дозвіл на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельної ділянки площею 1,20 га, що підтверджується вказаним вище розпорядженням, суд вважає, що спадкодавець розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте не завершила її у зв`язку зі смертю, а тому право на завершення приватизації мають її спадкоємці.
Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця.
Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , то вважається, що він набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали його матері, на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України.
До складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі.
На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом права на завершення приватизації спірної земельної ділянки підлягають задоволенню.
Разом з тим розглядаючи позовні вимоги в частині зобов`язання Закупненської селищної ради, як розпорядника землі комунальної/державної власності, розташованої в її адміністративних межах, надати ОСОБА_1 усю необхідну інформацію для розроблення документації із землеустрою, реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та подальшої передачі такої ділянки у приватну власність спадкоємця, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення.
Так, відповідно до вимог ЦПК України, позовна заява повинна містити чітко сформульований зміст позовних вимог та визначений спосіб захисту порушеного права. Обраний спосіб захисту має бути належним, ефективним та таким, що допускає можливість його реального виконання.
Зазначена позовна вимога сформульована як обов`язок відповідача надати «усю необхідну інформацію», що є оціночним та не конкретизованим формулюванням, не містить вичерпного переліку відомостей, документів чи даних, які повинні бути надані відповідачем, не визначає їх обсяг, зміст та форму. Заявлені вимоги фактично покладають на орган місцевого самоврядування обов`язок самостійно визначати обсяг та зміст інформації, яка, на думку позивача, є необхідною для вчинення вказаних вище дій. Така невизначеність унеможливлює встановлення судом чіткого обсягу обов`язку відповідача, а також виключає можливість належного контролю за виконанням можливого судового рішення.
Суд також враховує, що чинне законодавство, не покладає на орган місцевого самоврядування обов`язку надавати невизначений за обсягом комплекс інформації для розроблення документації із землеустрою, реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та подальшої передачі такої ділянки у приватну власність.
Окрім того, суд зазначає, що порядок розроблення документації із землеустрою в Україні регулюється низкою нормативно-правових актів, основними з яких є Закон України «Про землеустрій» та ЗК України.
Разом з тим порядок державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» (далі - Порядок). Відповідно п. 107 вказаного Порядку державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до п.п. 49-54 цього Порядку. 
До того ж, завершаючим етапом є державна реєстрація права власності на земельну ділянку, особливості якої передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у зазначеній частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, 18.03.2026 року до суду надійшло клопотання представника позивача про стягнення судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвоката, у загальному розмірі 16254,50 грн. 
Щодо вказаного клопотання суд приходить до наступних висновків.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 10.03.2026 року до договору про надання правової (правничої) допомоги № 24-07/25 від 24.07.2025 року ОСОБА_1 було надано правові послуги на загальну суму 16254,50 грн.
Окрім того, 18.03.2026 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16254,50 грн в повному обсязі з міркувань їх недоведеності та неспівмірності. У разі прийняття судом рішення про часткове відшкодування витрат на правничу допомогу просить обмежити граничний розмір стягнення сумою 4000,00 грн, виключивши з розрахунку не підтвердженні витрати, витрати на технічні послуги та надмірну вартість адвокатських запитів, з врахуванням участі у справі третьої особи та реального обсягу наданої допомоги.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Зважаючи на принципи співмірності та справедливості, враховуючи зміст позовних вимог та докази, подані стороною позивача на підтвердження обґрунтованості судових витрат на правничу допомогу адвоката, зокрема, акт приймання-передачі наданих послуг від 10.03.2026 року, договір про надання правової (правничої) допомоги № 24-07/25 від 24.07.2025 року, суд приходить до висновку, що витрати, пов`язанні із наданням правничої допомоги адвоката, підлягають зменшенню, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. 
Керуючись ст. ст. 263 - 265 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на завершення приватизації земельної ділянки площею 1,20 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в адміністративних межах Вільховецького старостинського округу Закупненської селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з Закупненської селищної ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1064,96 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
В решті частині позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , житель АДРЕСА_2 .
Відповідач: Закупненська селищна рада, місцезнаходження: вул. Центральна, 9а селище Закупне Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, код ЄДРПОУ 04402540.
Третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, місцезнаходження: вул. Інститутська, 4/1 м. Хмельницький, код ЄДРПОУ 39767479.

Суддя           Борсук В.О.