Справа № 450/1889/26  Провадження № 2/450/1970/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Мусієвського В.Є.
при секретарі Солодовник Д.Ю. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача через систему «Електронний Суд» звернулась з позовом, у якому просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1541-5560, укладеним між ОСОБА_1 та ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» 16.04.2025 року, у розмірі 96761,80 грн., що складається з 25996,38 грн. заборгованості за тілом кредиту, 61572,32 грн. заборгованості за процентами, 9193,10 грн. заборгованості за процентами річними на підставі ст. 625 ЦК України.
Мотивувала позовні вимоги тим, що 16.04.2025 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1541-5560. Згідно умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 29500 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 20% від суми кредитування; знижена відсоткова ставка 0,9% в день; стандартна відсоткова ставка 1% в день. 12.06.2025 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» укладено додаткову угоду №1 до договору про відкриття кредитної лінії №1541-5560, за умовами якої позичальнику надано додатковий кредит в сумі 4300 грн. Вказала, що ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору та додаткових угод, однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув кредитні кошти позивачу, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем. Враховуючи наведене, просила позовні вимоги задовольнити. 
Ухвалою від 20.04.2026 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом скерування поштової кореспонденції.
У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.
У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
Відповідно до статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов 'язків та оформлена в електронній формі.
В силу статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Судом встановлено, що 16.04.2025 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1541-5560, шляхом підписання електронним підписом у виді одноразових ідентифікаторів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 такого, додатку № 2 до нього, правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих послуг), паспорта споживчого кредиту та додатку до нього, внаслідок чого відповідач отримав кошти на задоволення особистих потреб у виді встановленого кредитного ліміту в розмірі 29500 грн. строком на 300 календарних днів зі сплатою комісії за видачу кредиту у розмірі 20% від суми кредитування, 0,9% в день за зниженою відсотковою ставкою, 1% в день за стандартною відсотковою ставкою.
12.06.2025 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» укладено додаткову угоду №1, за умовами якої позичальнику надано додаткові кредитні кошти в сумі 4300 грн.
Так, позивач здійснив перерахування коштів відповідачу 16.04.2025 року у розмірі 29500 грн., 12.06.2025 року в сумі 4300 грн., а всього в сумі 33800 грн., відповідно до умов кредитного договору і додаткової угоди до нього, що підтверджується листами ТзОВ «ФК «Контрактовий Дім» та довідкою про перерахування суми кредиту №1541-5560 від 16.04.2025 року.
Таким чином, судом встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов`язання за електронним кредитним договором №1541-5560 від 16.04.2025 року.
Із розрахунку заборгованості за договором №1541-5560 від 16.04.2025 року вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем станом на 18.03.2026 року становить 96761,80 грн., що складається з 25996,38 грн. заборгованості за тілом кредиту, 61572,32 грн. заборгованості за процентами, 9193,10 грн. заборгованості за процентами річними на підставі ст. 625 ЦК України.
Однак, суд не може в повній мірі погодитися з наданим позивачем розрахунком заборгованості, виходячи з наступного.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.
За статтею 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
В силу вимог статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно зі статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України установлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, нарахована представником позивача заборгованість за кредитним договором №1541-5560від 16.04.2025 року за процентами річними на підставі ст. 625 ЦК України в сумі 9193,10 грн. не підлягатиме стягненню з відповідача на користь ТзОВ «Укр Кредит Фінанс». 
Окрім наведеного, відповідачем ОСОБА_1 сплачено в якості погашення заборгованості за процентами річними на підставі ст. 625 ЦК України 7706,90 грн. (16900 грн. – 9193,10 грн.), які не підлягатимуть стягненню, а відтак, вказану вище суму слід врахувати в якості погашення заборгованості за відсотками, які становитимуть 53865,42 грн. (61572,32 грн. – 7706,90 грн.).
Таким чином, заборгованість за кредитним договором №1541-5560, укладеним між ОСОБА_1 та ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» 16.04.2025 року, становить 79861,80 грн, що складається з 25996,38 грн. заборгованості за тілом кредиту, 53865,42 грн. заборгованості за процентами.
З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивувала позовні вимоги, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1541-5560від 16.04.2025 року в розмірі 79861,80 грн, що складається з 25996,38 грн. заборгованості за тілом кредиту, 53865,42 грн. заборгованості за процентами.
За статтею 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, статтями 3, 13, 16, 526, 527, 530, 599, 610-612, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за електронним кредитним договором №1541-5560 від 16.04.2025 року в розмірі 79861,80 грн, що складається з 25996,38 грн. заборгованості за тілом кредиту, 53865,42 грн. заборгованості за процентами.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.