Справа № 951/860/25
Провадження №2-о/951/5/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року 

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді Гриновець О. Б.

присяжних Горохівської О. М., Ріпки Р. І.

з участю секретаря судового засідання Галаса В. І.

заявника ОСОБА_1 

представника особи щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_2 

представника заінтересованої особи Кутнів Л. Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , особа щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_3 , заінтересована особа: Козівська селищна рада Тернопільської області про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна

у с т а н о в и в:

11.12.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна у якій зазначено особу щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_3 , заінтересована особа: Козівська селищна рада Тернопільської області.

Стислий виклад позиції заявника й заінтересованих осіб.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що мати заявниці ОСОБА_3 як внутрішньо переміщена особа, проживає в АДРЕСА_1 , хворіє, не може самостійно пересуватись, забезпечити своє існування, потребує постійного стороннього догляду. 17.09.2025 стан здоров`я матері погіршився через перенесений ішемічний кардіоемболічний інсульт у вертебро-базилярному басейні згідно з Витягу із медичної карти стаціонарного хворого № 13122 від 30.09.2025. З огляду на перенесений інсульт у ОСОБА_3 наявна важка вогнищева і загальномозкова симптоматика, виражений бульбарний синдром, тетраплегія (параліч чотирьох кінцівок) тощо. Відповідно до висновку № 139 від 13.10.2025 остання не може самостійно пересуватися, приймати рішення, контролювати свої дії й є залежною від сторонньої допомоги тощо. 

Заявниця має можливість і бажання доглядати за матір`ю, створювати необхідні побутові умови, забезпечувати її доглядом та лікуванням, з погляду на що просить суд заяву задовільнити. 

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала й просила суд таку задовільнити.

Представник особи щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував щодо визнання ОСОБА_3 недієздатною та призначення заявниці опікуном.

Представник заінтересованої особи Козівської селищної ради Тернопільської області Кутнів Л. Є. щодо задоволення заяви не заперечила.

Процесуальні дії у справі.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа № 951/860/25 передана 11.12.2025 судді Гриновець О. Б.

Згідно з протоколу автоматичного визначення присяжних, у цій справі визначено основних присяжних: Ріпку Р. І., Горохівську О. М.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 15.12.2025 постановлено залишити без руху заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, з підстав зазначених у такій.

Згідно з ухвали судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 18.12.2025 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження. 

Ухвалою суду від 20.01.2026 у справі № 951/860/25 призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

09.03.2026 з Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» на адресу Козівського районного суду Тернопільської області надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 141 від 26.02.2026 в даній справі. 

Ухвалою суду від 10.03.2026 провадження у справі поновлено, призначено судове засідання.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини, на які заявниця посилається як на підставу заявлених нею вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам суд дійшов такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Відповідно до копії паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 17.01.2024 заявниця значиться як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а. с. 8-9/.

Згідно з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Димитровським МВ УМВС України в Донецькій області 10 липня 1998 року заінтересована особа значиться як ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а. с. 15-17/. 

ОСОБА_3 є матір`ю заявниці, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 02.12.1978 /а. с. 12/.

ОСОБА_1 й ОСОБА_3 згідно з довідок від 18.05.2022 № 6108-5001600948, № 6108-5001600976 взяті на облік як внутрішньо переміщені особи і фактичне місце проживання таких зазначено: АДРЕСА_2 /а. с. 11, 19/.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 Серії НОМЕР_5 , виданого Пенсійним фондом України 16.07.2008 є пенсіонером довічно /а. с. 20/.

Як видно з Витягу із медичної картки стаціонарного хворого № 13122, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська обласна клінічна Психоневрологічна лікарня» 30.09.2025 ОСОБА_3 діагностували Ішемічний кардіоемболічний інсульт у вертебро-базилярному басейні (17.09.2025), ранній підгострий період з наявністю легкої загальної мозкової симптоматики, вираженого бульбарного синдрому, тетраплегії /а. с. 21-27/.

Відповідно до висновку № 139 КНП «Козівська центральна районна лікарня Козівської селищної ради» про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 13.10.2025 ОСОБА_3 отримує соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи /а. с. 29/.

Згідно з висновкку ЛКК № 139 від 13.10.2025, виданого КНП «Козівська центральна районна лікарня Козівської селищної ради» ОСОБА_3 невиліковно хвора особа, яка через порушення функції організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися, потребує постійного стороннього догляду /а. с. 30/.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання Козівської селищної ради Тернопільської області № 135 від 11.12.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , а проживає на АДРЕСА_1 /а. с. 48/.

Згідно з висновку судово-психіатричного експерта № 141 від 26 лютого 2026 року Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_3 виявляє ознаки розладів особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку з вираженим когнітивним порушенням (перенесений інсульт 2025 року), що досягає рівня недоумства. Дане захворювання є хронічним, стійким психічним розладом. ОСОБА_3 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними /а. с. 73-75/.

Рішенням виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області від 16.04.2026 № 78 затверджено висновок опікунської ради про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3 /а. с. 84-86/. 

Застосоване судом законодавство.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази (частини 1, 2 ст. 294 ЦПК України).

Згідно з ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу (ч. 1 ст. 298 ЦПК України).

Висновком судово-психіатричного експерта № 141 від 26 лютого 2026 року встановлено, що ОСОБА_3 виявляє ознаки розладів особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку з вираженим когнітивним порушенням (перенесений інсульт 2025 року), що досягає рівня недоумства. Дане захворювання є хронічним, стійким психічним розладом. ОСОБА_3 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 

Тож з огляду на наданий висновок видно, що ОСОБА_3 дійсно не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати останню недієздатною.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Тому призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Згідно з ст. 55 ЦК України та п. 1.2 цих Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

За змістом ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ч. ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 4 ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Крім того, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (стаття 300 ЦПК України).

Тож призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. 

Водночас із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне рішення та висновок щодо доцільності призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Висновки суду.

Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1ст. 239 ЦПК України).

Тож беручи до уваги встановлені по справі фактичні обставини, у суду є всі підстави для визнання ОСОБА_3 недієздатною, оскільки з даних проведеної за ухвалою суду експертизи у справі, внаслідок психічного розладу, на який страждає остання, така особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_3 недієздатною та відповідно призначення їй опікуна.

З огляду на те, що ОСОБА_1 бажає й має можливість бути опікуном над матір`ю ОСОБА_3 , суд вважає вимоги заявниці обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим її заява про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна підлягає до задоволення.

Жодних даних, які б свідчили про наявність перешкод для призначення опікуном заявниці суду не надано й в ході судового розгляду не встановлено, а тому заяву необхідно задовільнити.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Враховуючи вид психічного захворювання, якою страждає ОСОБА_3 , тривалість цього захворювання, суд визначає строк дії цього рішення про визнання її недієздатною у два роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 39, 40, 41, 55, 58, 60 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 263-265, 273, 293-294, 299-300 ЦПК України 

у х в а л и в:

задовільнити заяву ОСОБА_1 , особа щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_3 , заінтересована особа: Козівська селищна рада Тернопільської області про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 недієздатною й встановити над нею опіку.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу як внутрішньо переміщена особа на АДРЕСА_1 , опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Витрати за проведення судово-психіатричної експертизи у даній справі віднести на рахунок держави.

Строк дії рішення визначити тривалістю 2 (два) роки з моменту набрання ним законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу опіки та піклування та органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. 

Роз`яснити учасникам, що дане рішення суду не є безтерміновим, його дія обмежена у часі. Строк дії даного судового рішення може бути продовжено судом за відповідним клопотанням. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного даним судовим рішенням.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного судового рішення 13.05.2026.

Повне найменування сторін:

заявник – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ; 

заінтересовані особи:

Козівська селищна рада Тернопільської області; місцезнаходження: вул. Грушевського, 38, селище Козова, Тернопільський район, Тернопільська область, код ЄДРПОУ: 04525573;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя          О. Б. Гриновець

Присяжні         О. М. Горохівська

Р. І. Ріпка