Справа № 496/862/26
Провадження № 2/496/2196/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді – Шаньшиної М.В.,
за участю секретаря – Ткаченко В.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у сумі 23178,06 грн. та судові витрати. 
Мотивуючи тим, що 15.01.2021 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір № 307/9128915-CCN. 
Цей Кредитний договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими Позичальник ознайомився до укладення Кредитного договору та до яких Позичальник приєднався підписавши Кредитний договір) складають єдиний кредитний договір.
Крім того, 16.03.2021 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 307/9676544-CK. 
Цей Кредитний договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими Позичальник ознайомився до укладення Кредитного договору та до яких Позичальник приєднався підписавши Кредитний договір) складають єдиний кредитний договір.
Станом на дату подання позову строк виконання зобов`язання настав, але відповідач його не виконує: кредитні кошти не повертає, проценти не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитними договорами.
21.12.2023 було укладено договір № НІ/11/13-Ф відповідно до якого Акціонерним товариством «Таскомбанк" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 307/9128915-CCN. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 307/9128915-CCN. 
21.12.2023 було укладено договір № НІ/11/14-Ф відповідно до якого Акціонерним товариством «Таскомбанк" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 307/9676544-CK. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 307/9676544-CK. 
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №307/9128915-CCN від 15.01.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника, станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості становить 5052,49 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2497,55 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 2462,57 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 92,37 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №307/9676544-CK від 16.03.2021року, що підлягає стягненню з позичальника, станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості становить 18125,57 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 9780,15 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 7361,52 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 983,90 грн. 
У зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права.
В судове засідання представник позивача не з`явився, разом із позовною заявою подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала, була повідомлена належним чином.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з положеннями ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 15.01.2021 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір №307/9128915-CCN, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі у вигляді встановленого кредитного ліміту до 100000 грн. строком на 12 місяців з автоматичною пролонгацією та базовою процентною ставкою 54 %річних. 
Також, 15.01.2021 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір №307/9676544-CK, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі у вигляді встановленого кредитного ліміту до 100000 грн. строком на 12 місяців з автоматичною пролонгацією з пільговою процентною ставкою 0,00001% річних та базовою процентною ставкою 43,2 %річних. 
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статей 526, 527, 530ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
При цьому, в ч.1 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно дост.3Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно до ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11Закону України «Про електронну комерцію» ч.3ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як регламентовано ч.6ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Надалі, 21.12.2023 року було укладено договір № НІ/11/13-Ф відповідно до якого Акціонерним товариством «Таскомбанк» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 307/9128915-CCN та 307/9676544-CK. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за вказаними кредитними договорами.
З будь-якими заявами відповідач до позивача не зверталася, причин прострочення зобов`язання не пояснювала. Відзиву на позов відповідач не подала.
Відповідач зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконувала, що призвело до утворення заборгованості, яка склала 23178,06 грн., заборгованість за кредитним договором №307/9128915-CCN від 15.01.2021 року, у сумі 5052,49 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2497,55 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 2462,57 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 92,37 грн.; заборгованість за кредитним договором №307/9676544-CK від 16.03.2021 року, у сумі 18125,57 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 9780,15 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 7361,52 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 983,90 грн. 
На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачем досі не виконане, заборгованість не сплачена.
В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором.
Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору та порушила умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 23178,06 грн.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором (ст. 625 ЦК України).
Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачкою зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості на загальну суму 23178,06 грн., з яких: заборгованість за кредитним договором №307/9128915-CCN від 15.01.2021 року, у сумі 5052,49 грн., та заборгованість за кредитним договором №307/9676544-CK від 16.03.2021 року, у сумі 18125,57 грн.
В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідачем не надано суду належним та допустимих доказів на спростування вимог позивача.
Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, належним чином не виконав, а також оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, з точки зору їх достатності, допустимості і взаємозв`язку, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та процентах є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
За змістом ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Судом встановлено, що до позовної заяви додано копію договору про надання професійної правничої допомоги від 01.07.2024 № 01-07/2024 року, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та АО "Лігал Ассастанс " а також заявка № 234 від 01.12.2025 року про надання юридичної допомоги, витяг з акту №17 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 року.
Таким чином, з метою дотримання принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною з огляду на складність та фактичний розгляд справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Також Верховний Суд, здійснюючи розгляд справи №873/212/21, у якій досліджував питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспіввісною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.
Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у сумі 13000,00 грн. є не співмірними із складністю цієї справи, наданим АО "Лігал Ассастанс» обсягом та часом послуг у суді (розгляд даної справи здійснювався за відсутності представника позивача), не відповідають критерію розумності їхнього розміру, співмірності та справедливості. Суд дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат від попередньо заявленої суми та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 гривень.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволених вимог у розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 81, 265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст.549 552, 612, 625, 1054 - 1056-1 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306; ЄДРПОУ: 44276926) заборгованість на загальну суму 23178,06 грн., з яких: заборгованість за кредитним договором №307/9128915-CCN від 15.01.2021 року, у сумі 5052,49 грн., та заборгованість за кредитним договором №307/9676544-CK від 16.03.2021 року, у сумі 18125,57 грн.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306; ЄДРПОУ: 44276926) судовий збір у розмірі 2662,40 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом строків встановлених ЦПК України не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.В. Шаньшина