Справа № 167/347/26
Номер провадження 3/167/128/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Гармай І. Т., за участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , посадової особи органу поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

в с т а н о в и в :

Формулювання правопорушення.
21 березня 2026 року о 12 год 14 хв ОСОБА_1 в с. Топільне по вул. Центральній, в порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху, керував електровелосипедом марки KOMODO в стані алкогольного сп`яніння Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер -6820, результат 0,22 ‰.

Стаття Кодексу України про адміністративні правопорушення, що передбачає відповідальність за вищезазначене адміністративне правопорушення.
Указані дії ОСОБА_1 посадовою особою яка склала протокол про адміністративне правопорушення поліцейським відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області старшим сержантом поліції Олійником А. В. кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиція особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав, підтримав подане суду 30 квітня 2026 року клопотання з підстав наведених у ньому, просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зауважив, що підставою для складання протоколу став результат огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 (серійний номер ARSM 0184) - 0,22 проміле, що перевищує дозволену норму 0,20 проміле на 0,02 проміле, однак похибка приладу Drager Alcotest 6820 становить ±0,04‰, а тому нижня межа похибки 0,18‰ не перевищує допустиму норму 0,20‰. Зазначив, що беззаперечно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не мав жодних сумнівів в тому, що показник газоаналізатора буде в межах норми так як зовсім не вживав алкогольні напої за рекомендацією лікаря та проходив на той момент спостереження у медичному закладі з ознаками ПТСР після участі в бойових діях впродовж року. Наголосив, що погоджувався лише з показником технічного приладу, а не з його перебуванням в стані алкогольного сп`яніння. Зауважив, що повідомляв поліцейському про те, що зовсім не вживає алкогольних напоїв. 

Позиція посадової особи органу поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.
Поліцейський відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області старший сержант поліції Олійник А. В. в судовому засіданні пояснив, що 21 березня 2026 року заступив в добове чергування разом з іншим поліцейським. Проїжджаючи по вул. Центральній в с. Топільне побачив як на зустріч рухається водій, як йому на той момент здалося на мотоциклі, без шолома, а тому вирішили зупинити його. Далі під час спілкування з водієм ним були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у водія електровелосипеда, як виявилося вже в подальшому і він ОСОБА_1 запропонував пройти до машини де був інший поліцейський, а напарнику показав жестом руку про можливе перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. Вказав, що водій не оспорював показник газоаналізатора, повідомляв про не вживання алкогольних напоїв, їхати до найближчого медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Зауважив, що має право складати протокол про адміністративне правопорушення за вчинення адміністративого правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Процесуальні дії у справі.
Постановою судді Рожищенського районного суду Волнської області від 07 травня 2026 року занесеною до протоколу судового засідання постановлено клопотання про витребування доказів залишити без розгляду згідно заяви ОСОБА_1 . 
Суддя, заслухавши особу щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, посадову особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, доходить такого висновку.

Норми права, які застосовує суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пункт 1.3 яких передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 2.9а водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В п. 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 розділу І зазначеної Інструкції є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до підпунктів 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я. Водночас положеннями Інструкції також передбачено право особи на проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, особливо у випадках, коли існує сумнів щодо правильності результату проведеного тестування.
Згідно з пунктом 7 розділу ІІ Інструкції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду із використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Встановлені обставини, висновок судді та мотиви прийнятого судового рішення. 
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 620408 від 21 березня 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п. 2.9а ПДР, оскільки під час визначення стану алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора Драгер -6820 результат тесту становив 0,22 ‰. 
На підтвердження вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 620408 від 21 березня 2026 року додано:
направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 березня 2026 року;
акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою ALCTEST 6820 Drager (результат огляду - 0,22 ‰);
роздруківка чеку алкотесту Драгер - 6820 з якої вбачається, що особою, яку тестують є ОСОБА_1 тест № 86 від 21 березня 2026 року, результат тесту - 0,22 ‰;
відеозапис на DVD диску.
Суддя безпосередньо дослідив усі письмові докази, надані посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, а також відеозаписи, що містяться на долученому до матеріалів справи оптичному диску DVD-R, перевіривши їх належність, допустимість, достовірність та достатність у сукупності відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
Під час дослідження матеріалів справи, заслуховування пояснень особи, яка притягається до адмінстративної відповідальності та посадової особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення суддею встановлено, що визначальним та фактично основним доказом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є результат огляду, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу – газоаналізатора Драгер Алкотест 6820, який становив 0,22 ‰.
Суд вважає за необхідне зазначити, що сама по собі наявність цифрового показника 0,22 проміле без належної оцінки технічних характеристик спеціального технічного засобу, допустимої похибки вимірювання, дотримання процедури проведення огляду, а також без оцінки усієї сукупності доказів не може автоматично та безумовно свідчити про доведеність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З дослідженого під час розгляду справи запису даної події з портативного відеореєстратора працівників поліції та нагрудної камери поліцейського ОСОБА_2 судом встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції і відразу поліцейським ОСОБА_2 був направлений до службового автомобіля де знаходився інший поліцейський, а сам залишився на вулиці. Під час спілкування з ОСОБА_1 (45 секунд) поліцейський Олійник А. В. поцікавився у водія: «Що то за звір?(транспортний засіб), «Звідки ви?» та попросив присісти в автомобіль щоб «пробити по планшету». В цей період поліцейський Олійник А. В. не повідомляв ОСОБА_1 про будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, інші підстави необхідності присісти в автомобіль.
Далі, іншим поліцейським в автомобілі відразу ОСОБА_1 було поставлено питання: «Є документи, пиво пив?», на що останній категорично зазначив, що не вживає алкогольних напоїв зовсім та неодноразово про це наголошував в подальшому. На пропозицію іншого поліцейського (не ОСОБА_2 ) ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу, який показав результат 0,22 ‰, на що він повідомив поліцейському (не ОСОБА_2 ), що зовсім не розуміється в показниках. На підставі результату цього огляду поліцейський Олійник А. В. склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення та інший поліцейський зачитав його зміст під відеофіксацію. Будь-яких інших учинюваних дій поліцейським ОСОБА_2 дослідженні відеофайли не містять.
Законодавцем встановлено чіткий порядок проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, оскільки наслідком такого огляду є можливість застосування до особи значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами. Саме тому процедура проведення огляду та достовірність його результатів повинні виключати будь-які обґрунтовані сумніви щодо правильності отриманих показників та факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.
Суддею встановлено, що огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою спеціального технічного засобу Драгер Алкотест 6820.
Як убачається з долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QМ 0363 103 25, виданого ДП «Київоблстандартметрологія» (далі – Свідоцтво про повірку), газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6820», яким проводився огляд ОСОБА_1 , має встановлену допустиму похибку вимірювання. Відповідно до зазначеного Свідоцтва про повірку та сервісної гарантійної книжки газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» межі допустимої абсолютної похибки у діапазоні вимірювання від 0 до 0,4‰ становлять ±0,04‰, а відносної похибки у діапазоні вимірювання понад 0,4‰ - ±10%.
Таким чином, самою технічною документацією на спеціальний технічний засіб, долученою до матеріалів справи поліцейським ОСОБА_2 прямо передбачено можливість відхилення результатів вимірювання у межах допустимої похибки.
Суддя враховує, що за зафіксованого результату огляду 0,22‰ та допустимої абсолютної похибки ±0,04‰ фактичний показник алкоголю міг перебувати у межах від 0,18‰ до 0,26‰.
Отже, фактичний рівень алкоголю міг бути нижчим за встановлений Інструкцією пороговий показник 0,2 проміле та перебувати у межах допустимого значення.
За таких обставин результат огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» свідчить про виявлення показника, який фактично перебуває у межах допустимої технічної похибки спеціального технічного засобу, а тому сам по собі не дає достатніх та беззаперечних підстав для категоричного висновку про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння.
Суддя приходить до переконання, що зафіксований результат 0,22‰ за наявності допустимої похибки вимірювання не дає достатніх, належних та беззаперечних підстав для категоричного висновку про перебування ОСОБА_1 саме у стані алкогольного сп`яніння у розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Суддя також бере до уваги пояснення ОСОБА_1 , що він лише 03 березня 2026 року повернувся додому після звільнення з лав ЗСУ і, як особа яка брала участь у бойових діях (посвідчення серії НОМЕР_1 ) з ознаками ПТСР перебував під наглядом у медичному закладі, за рекомендацією лікаря-психіатра в той час взагалі не вживав спиртних напоїв, ураховуючи його фізичний та психологічний стан. 
Наведені пояснення узгоджуються із характером зафіксованого результату огляду та не спростовуються іншими належними, допустимими та беззаперечними доказами, які б достовірно підтверджували факт перебування ОСОБА_1 саме у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, надані поліцейським докази у своїй сукупності не дають можливості беззаперечно та поза розумним сумнівом встановити факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними, допустимими, достатніми та беззаперечними доказами, не є безумовним доказом доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише процесуальним документом, у якому відображено позицію працівника поліції щодо певної події.
Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.
ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).
Суддя також враховує, що відповідно до загальних принципів права та практики їх застосування, притягнення особи до відповідальності не може ґрунтуватися на припущеннях або формальному підході до оцінки окремих обставин без урахування всієї сукупності доказів.
У даному випадку такі сумніви щодо доведеності вини особи є істотними та не усунутими, а тому відповідно до принципу презумпції невинуватості підлягають тлумаченню на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Ураховуючи вищенаведене, проаналізувавши та оцінивши наведені вище обставини справи та докази кожен окремо та в їх сукупності, доходжу висновку, що провадження у справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судові витрати.
З урахуванням приписів ст. 401 КУпАП, у разі закриття провадження у справі, судовий збір не стягується.
Керуючись статтями 184, 247, 252, 265, 280, 283, 291, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І. Т. Гармай