Справа № 450/4908/25 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є. 
Провадження № 22-ц/811/224/26 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 червня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
головуючого - судді Ніткевича А.В.
суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.
секретаря Гаврилюк Я.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Буланова Олексія Михайловича на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 січня 2026 року в складі судді Мусієвського В.Є. у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», з участю третіх осіб Залізничного відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Сьомої Львівської Державної нотаріальної контори Львівської області про зняття арешту з майна,-
встановив:

У жовтні 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача АТ «Універсал Банк», з участю третіх осіб Залізничного відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Сьомої Львівської Державної нотаріальної контори Львівської області, в якому просила зняти арешт, який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №35639889, виданий 05.03.2013 року, видавник: Залізничний відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на нерухоме майно Багірова ОСОБА_2 , номер запису про обтяження 332790 від 13.03.2013; зняти арешт, який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: №47119063, виданий 06.04.2015, видавник: Залізничний відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на нерухоме майно ОСОБА_3 , номер запису про обтяження 9316662 від 07.04.2015. 
Одночасно у позовній заяві позивачка просила витребувати із Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію постанови про накладення арешту від 05.03.2013 ВП №35639889 та постанови про накладення арешту від 06.04.2015, ВП №47119063; витребувати у Сьомої львівської державної нотаріальної контори Львівської області копію спадкової справи №57803473.
Ухвалою від 03.11.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду.
Ухвалою від 03.11.2025 року клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Буланова О.М. про витребування доказів задоволено. 
Витребувано у Залізничного відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідчені копії постанов про накладення арешту від 05.03.2013 року у виконавчому провадженні № 35639889 та від 06.04.2015 року у виконавчому провадженні № 47119063. 
Витребувано у Сьомої львівської Державної нотаріальної контори Львівської області належним чином засвідчену копію спадкової справи № 57803473. 
Уповноважено позивача Багірову К.З. та її представника Буланов О.М. на отримання у Залізничного відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Сьомої Львівської Державної нотаріальної контори Львівської області витребуваних доказів, які слід надати суду, а копії таких скерувати відповідачу. 
Повідомлено, що в разі невиконання вимоги суду про представлення доказів по справі винні особи несуть відповідальність встановлену законом.
Вказана ухвала отримана представником позивача 03.11.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа до електронного кабінету. 
Оскаржуваною ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 січня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третіх осіб Залізничного відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Сьомої Львівської Державної нотаріальної контори Львівської області про зняття арешту з майна, залишено без розгляду.
Ухвалу оскаржила ОСОБА_1 , апеляційну скаргу в інтересах якої подав адвокат Буланов О.М. 
В обґрунтування доводів скарги покликається на те, що згідно із ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області віл 03.11.2025 докази витребувані у Залізничного відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та у Сьомої львівської Державної нотаріальної контори Львівської області, а не у позивачки. При цьому, позивачку та представника позивача лише уповноважено на отримання вказаних доказів, які не були надані позивачам з поважних причин, оскільки представник позивача не отримав витребувані докази від третіх осіб. 
Разом з тим, представник позивачки направив адвокатські запити до органу виконавчої служби і нотаріальній конторі з метою отримання вказаних доказів в електронному вигляді, однак вказані докази надані так і не були.
Особисто представник позивача не міг з`явитися до Залізничного відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Сьомої львівської Державної нотаріальної контори Львівської області з об`єктивних причин, оскільки робоче місце адвоката Буланова О.М. знаходиться в м. Суми, про що зазначено в ордері про надання правничої допомоги, а позивачка ОСОБА_1 після відкриття провадження у справі знаходилась за кордоном і теж особисто не могла отримати витребувані докази. 
Тому вважає, що вина позивачки у неможливості вирішити спір по суті відсутня. Позивачкою не допущено порушення процесуальних обов`язків чи зловживання ними, відсутній факт систематичного ухилення від виконання обов`язку. 
Зазначає, що Верховний Суд у постанові від 03.09.2025 у справі №910/14122/24 дійшов висновку, що ухилення позивача від надання відповідей на запитання інших учасників справи чи неподання витребуваних судом доказів, не є безумовною підставою для залишення позову без розгляду. Таке рішення можливе лише тоді, коли відсутність цих доказів унеможливлює встановлення фактичних обставин справи. 
Просить скасувати ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 січня 2026 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву не перешкоджає перегляду судового рішення.
Учасники справи будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання 02 червня 2026 року не прибули, не повідомили суд про причину неявки.
На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися. 
За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з огляду на таке. 
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з неможливості вирішити спір у даній справі у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів для здійснення перевірки законності і обґрунтованості вимог позивачки, які не надані стороною позивачки на виконання вимог ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.11.2025. 
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи із такого.
Судом встановлено, що у позовній заяві позивачка просила витребувати у Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію постанови про накладення арешту від 05.03.2013 ВП №35639889 та постанови про накладення арешту від 06.04.2015, ВП № 47119063 та витребувати у Сьомої львівської державної нотаріальної контори Львівської області копію спадкової справи №57803473. При цьому зазначала, що докази не можуть бути надані, оскільки є матеріалами виконавчого провадження, в яких закінчився термін їх зберігання - знищені. 
Ухвалою від 03.11.2025 клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Буланова О.М. про витребування доказів задоволено. 
Витребувано у Залізничного відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідчені копії постанов про накладення арешту від 05.03.2013 у виконавчому провадженні № 35639889 та від 06.04.2015 у виконавчому провадженні № 47119063. 
Витребувано у Сьомої львівської Державної нотаріальної контори Львівської області належним чином засвідчену копію спадкової справи № 57803473. Уповноважено позивача Багірову К.З. та її представника Буланов О.М. на отримання у Залізничного відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Сьомої Львівської Державної нотаріальної контори Львівської області витребуваних доказів, які слід надати суду, а копії таких скерувати відповідачу.
Уповноважено позивачку ОСОБА_1 та її представника Буланова О.М. на отримання у Залізничного відділу Державної виконавчої служби умісті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Сьомої Львівської Державної нотаріальної контори Львівської області витребуваних доказів, які слід надати суду, а копії таких скерувати відповідачу.
Повідомлено, що в разі невиконання вимоги суду про представлення доказів по справі винні особи несуть відповідальність встановлену законом.
Вказана ухвала отримана усіма учасниками справи 03.11.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного документа до електронного кабінету.
Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Згідно із частинами першою, другою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.
Відповідно до частин сьомої-десятої статті 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.
Системне тлумачення п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України дає підстави для висновку, що такі необхідно застосовувати у взаємозв`язку з положеннями ч.ч. 7-10 ст. 84 ЦПК України, а залишення позову без розгляду можливе лише у випадку неподання позивачем витребуваних доказів без поважних причин, тобто, коли позивач володіє певними доказами, які необхідні для повного і всебічного з`ясування обставин справи, але свідомо ухиляється від надання їх суду. В іншому випадку суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, зобов`язаний розглянути справу по суті на підставі тих доказів, які надані учасниками справи.
Також положення статті 84 ЦПК України містять альтернативні варіанти дій суду першої інстанції в разі ухилення від виконання учасником справи вимог щодо надання доказів. Залишення позову без розгляду є лише одним з них і може застосовуватися тільки в разі неможливості здійснення судом розгляду справи за відсутності таких доказів.
Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 травня 2023 року у справі № 523/20414/21, провадження № 61-2682св23.
Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду з підстав, визначених п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції не врахував того факту, що докази витребовувались не безпосередньо у позивачки та/або її представника, а у третіх осіб Залізничного відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Сьомої Львівської Державної нотаріальної контори Львівської області. 
Також, суд не врахував, що лише уповноважував позивачку та її представника на отримання витребуваних доказів, які необхідно було надати суду, при цьому жодні строки надання таких доказів не було встановлено.
За таких обставин висновки суду, що позивачка не надала витребуваних доказів без поважних причин чи ухилилася від надання витребуваних доказів, є передчасними. 
Залишення позовної заяви без розгляду в даному випадку суперечить завданню цивільного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Колегія суддів наголошує, що питання про те, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, а також якими доказами вони підтверджуються, відповідно до пункту 1 частин першої статті 264 ЦПК вирішується судом під час ухвалення рішення по суті справи.
З огляду на процесуальний обов`язок позивача довести ті обставини, на які він посилається, як на підставу свої вимог (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), відсутність таких доказів у справі, може бути підставою до відмови в позові.
Враховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів приходить висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, заслуговують на увагу, а тому ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 367, 368, 372, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд, -
ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Буланова Олексія Михайловича задовольнити.
Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 січня 2026 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 02 червня 2026 року.

Головуючий       А.В. Ніткевич

Судді:   С.М. Бойко 

С.М. Копняк