Справа № 682/82/25
Провадження № 2/682/11/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року 
Славутський міськрайонний суд 
Хмельницької області у складі 
головуючої судді       Мотонок Т. Я., 
за участю секретаря судових засідань    Мелашенко О.В., 
відповідача         ОСОБА_1 ,
представника відповідача      ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 682/82/25 за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
у с т а н о в и в:
До суду надійшов позов АТ «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування поданого позову вказано, що 08.09.2021 ОСОБА_1 уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 501357027. Відповідно до умов Кредитного договору, Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Даний договір укладено у формі електронного документу з використанням відповідачем електронного ідентифікатора. 
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». 
Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 03.04.2024 становить 96 056,17 грн., з яких: 48 753,23 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 47 302,94 грн. – заборгованість по відсотках. 
За таких обставин представник позивача звернувся до суду та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором № 501357027, у розмірі 96 056,17 грн., з яких: 48 753,23 грн – заборгованість по тілу кредиту, 47 302,94 грн – заборгованість по відсотках, а також суму сплаченого судового збору.
Ухвалою суду від 13.01.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд на 10.02.2025.
10.02.2025 розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідача, адвоката Волкова С.В.
11.02.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого слідує наступне: ОСОБА_1 є клієнтом АТ «СЕНС БАНК» (в минулому АТ «Альфа Банк») і 2021 їй, як клієнту банку, в мобільному застосунку «Альфа банку» надійшло повідомлення, що для неї доступна послуга «Кредит готівку», щоб дізнатись суму доступного кредиту потрібно було натиснути «ТАК», що відповідачка і зробила. Після чого, через деякий час, відповідачці в мобільному застосунку надійшло повідомлення, що доступна сума «Кредиту готівкою» становить 50000 грн., щоб його отримати було запропоновано активувати банківську карту № НОМЕР_1 , але, оскільки у відповідачки не було потреби в отриманні кредитних коштів, вона вказану банківську карту так і не активувала, та, відповідно, вказаного кредиту в сумі 50000 грн. не отримала та зазначеними коштами не користувалась. Отже, ОСОБА_1 08.09.2021 не укладала із позивачем кредитного договору, кредитних коштів в сумі 50000 грн. не отримала та зазначеними коштами не користувалась, а тому в неї відсутнє зобов`язання перед позивачем щодо погашення боргу, що підтверджується отриманою позивачкою в АТ «СЕНС БАНК» випискою від 15.01.2025 по банківському рахунку № НОМЕР_2 . Так, позивач на підтвердження своїх доводів долучив до матеріалів справи копію Оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501357027 (який відповідачкою не укладався), зі змісту якого вбачається, що сума кредитних коштів мала б бути зарахована на банківський рахунок № НОМЕР_2 . В той же час, як вбачається із отриманої позивачкою в АТ «СЕНС БАНК» випискою від 15.01.2025 по банківському рахунку № НОМЕР_2 , відповідачка грошові кошти не отримала, а незважаючи на це відповідач щомісяця самостійно списував із вказаного рахунку «комісію за обслуговування неактивного рахунку» в різних розмірах. Загальний розмір списаної банком «комісії за обслуговування неактивного рахунку» станом на 30.12.2024 становить 11819,32 грн., яка фактично штучно створена позивачем, оскільки Договору який передбачав би право банку на списання вказаної комісії між сторонами не укладалось. Долучений позивачем до матеріалів справи Меморіальний ордер № 534431846 від 08.09.2021 представник відповідача вважає таким, що не є первинним документом, оскільки він не відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки створений не в момент вчинення господарської дії або безпосередньо після її закінчення, адже у вказаному меморіальному ордері вказано «Банк платника АТ «СЕНС БАНК», банк отримувача АТ «СЕНС БАНК», проте станом на дату 08.09.2021 такий документ не міг бути створений оскільки позивач станом на 08.09.2021 мав назву АТ «Альфа-Банк», а назву «СЕНС БАНК» позивач отримав більше ніж через рік після вказаної операції, а саме 30.11.2022, що вказує на те, що означений документ не може підтверджувати факту перерахування позивачем для відповідача кредитних коштів. Окрім того, вказаний у Меморіальному ордері № 534431846 від 08.09.2021 номер банківського рахунку на який нібито було перераховано позивачем для відповідачки кредитні кошти, не відповідає номеру банківського рахунку зазначеному в поданій позивачем Оферті на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501357027, який передбачався для зарахування вказаних коштів. Отже, існування заборгованості відповідача та її розмір позивачем не доведена, розрахунки заборгованості за кредитним договором, які подані банком на підтвердження заборгованості, не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не є первинними документами, які містять відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, містять відомості, що не відповідають дійсності, тому не можуть бути враховані судом як доказ. За таких обставин представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову АТ «СЕНС БАНК».
11.03.2025 до суду надійшли додаткові пояснення по справі від представника АТ «СЕНС БАНК». Згідно пояснень, 08.09.2021 між сторонами у справі укладено кредитний договір у формі електронного документу з використанням відповідачем електронного підпису (одноразового ідентифікатора) – 4187, який був відправлений на мобільний телефон відповідача. Відповідно до умов укладеного між сторонами у справі договору, банк надав відповідачу кредит готівкою в розмірі 50000,00 грн. Процентна ставка 45,00%. Тип процентної ставки – фіксована. Строк кредитування – 60 міс. Факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо. Долучений банком до матеріалів справи розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Наголошено на тому, що не можна вважати неукладеним договір чи те, що сторонами не погоджено його умов після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений. Як вбачається з розрахунку та виписки по рахунку відповідачем на виконання умов договору було частково погашено 1 246,77 грн. тіла та 9 372,55 грн. відсотків за користування кредитом. У виписці по рахунку, що долучена позивачем до матеріалів справи чітко зазначено, самим відповідачем, призначення платежу, а саме: погашення кредиту за кредитним договором № 501357027 вiд 08.09.2021 та сплата процентiв за кредитним договором № 501357027 вiд 08.09.2021. Наданий банком паспорт споживчого кредиту, що підписаний відповідачем електронним підписом, містить істотні умови кредитного договору щодо розміру кредиту, порядку його повернення, строку кредитування, розміру процентів за користування кредитом та інші важливі правові аспекти. 
11.03.2025 розгляд справи було відкладено за клопотанням представника позивача.
03.04.2025 розгляд справи було відкладено за клопотанням представника позивача.
08.05.2025 у справі оголошено перерву за клопотанням представника позивача.
13.06.2025 ухвалою суду у справі призначено судово-економічну експертизу, у зв`язку із чим провадження у справі зупинено.
Ухвалою суду від 03.09.2025 провадження у справі відновлено для вирішення клопотання експерта.
Ухвалою суду від 09.09.2025 клопотання експерта задоволено: витребувано від АТ «СЕНС БАНК» документи та продовжено строк проведення експертизи, що перевищує 90 днів. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.
19.02.2026 у зв`язку із проведенням призначеної експертизи та надходженням висновку експерта до суду провадження у справі відновлено.
23.03.2026 розгляд справи було відкладено за клопотанням представника позивача.
27.03.2026 розгляд справи було відкладено за клопотанням представника позивача.
06.04.2026 від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, згідно із якими, у висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 16.02.2026 № 909/25-26 вказано, що відповідно до виписки по рахунку НОМЕР_3 АТ «Сенс Банк» перерахував кошти в сумі 50000 гривень на рахунок ОСОБА_1 . Таким чином, наданими доказами підтверджується належне виконання банком своїх зобов`язань за кредитним договором, а саме — перерахування кредитних коштів позичальнику у повному обсязі. Водночас у висновку експерта зазначено, що користування кредитними коштами позичальником документально не підтверджується. Представник позивача наголошує, що вказане формулювання не свідчить про відсутність отримання коштів позичальником, а лише констатує відсутність документального підтвердження подальшого їх використання. Таким чином, дана обставина жодним чином не спростовує факту зарахування коштів на рахунок позичальника та набуття ним можливості вільно ними розпоряджатися. З моменту зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника останній вважається таким, що отримав кредит, незалежно від того, чи скористався він фактично цими коштами, чи ні. Ризик невикористання, нецільового використання або будь-якого іншого розпорядження отриманими коштами повністю покладається на позичальника як сторону кредитного зобов`язання. Таким чином: факт видачі кредиту банком є доведеним та підтвердженим належними доказами; зобов`язання банку виконані у повному обсязі; позичальник набув статусу боржника з моменту зарахування коштів на його рахунок. Відсутність документального підтвердження використання кредитних коштів не є доказом їх неотримання; не є підставою для звільнення від виконання зобов`язання; не впливає на обов`язок повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів, передбачених договором. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу представником позивача зазначено, що витрати відповідача на правничу допомогу в сумі 11400 грн є неспівмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, оскільки затрачений адвокатом час не вимагає значного обсягу юридичної і технічної роботи, зазначена справа не є складною, з усталеною судовою практикою, тому витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Відтак, якщо суд дійде висновку щодо присудження стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу, прошу заявлену до стягнення суму в розмірі 11 400, 00 грн зменшити на 70%. 
23.04.2026 в судове засідання з`явились відповідач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Волков С.В., які заперечували проти задоволення позову.
Представник позивача Альховська І.Б. у поданих до суду письмових поясненнях просила суд справу розглядати за її відсутності.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.
Так, згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ – документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. 
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 
Згідно ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. 
Згідно ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Як слідує із оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501357027 від 08.09.2021, ОСОБА_1 пропонує АТ «АЛЬФА-БАНК» укласти угоду про надання споживчого кредиту. Підставою угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК», що укладений між нею та Банком. 
Тип кредиту – «кредит готівкою». Сума кредиту – 50000 грн. Процентна ставка – 45,00% річних. Строк кредиту – 60 місяців. 
Опис послуги: надання споживчого кредиту – грошових коштів, що надаються Банком Позичальнику на споживчі цілі на строк та під процент визначений Угодою про надання споживчого кредиту, що укладається між Банком та Позичальником на підставі Договору та відповідно до його вимог.
Відповідно до п. 1-3 Оферти, під час користування Кредитом клієнт пропонує Банку надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та Договором, за надання яких запропоновано встановити комісійну винагороду, а саме: (а) за надання Кредиту 0.00% від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті на укладення Угоди. (б) за обслуговування (управління) кредиту 0.00% від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті без ПДВ. Комісійна винагорода може бути змінена в порядку, передбаченому умовами Договору та сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на сайті Банку: www.alfabank.ua. 
Дата повернення Кредиту – 08.09.2026 року. Для повернення заборгованості за Угодою пропоную використовувати рахунок № НОМЕР_4 , відкритий у Банку.
Кредит надається Позичальнику для власних потреб. Розмір - 50000,00 гривень, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Альфа-Банк».
Підписанням цієї Оферти клієнт, зокрема, беззаперечно підтверджує, що перед укладенням Угоди ознайомлений, в тому числі, у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання Кредиту; з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ; - із інформацією, зазначеною в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка розміщена на офіційній сторінці Банку у мережі Інтернет за посиланням www.alfabank.ua. Всі відносини, що не врегульовані Угодою, пропоную врегулювати Договором, який визначає всі інші істотні умови надання та користування Кредитом, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору, додатково до тих, що вказані в Угоді, і є невід`ємною частиною Угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті Банку: www.alfabank.ua. 
Строк для Акцепту Банку: 30 робочих днів з моменту отримання Банком Оферти. Угода набуває чинності з моменту підписання Банком Акцепту на укладання Угоди та надання споживчого кредиту, відповідно до умов Угоди та Договору. Тарифи є невід?ємною частиною Договору та розміщені на сайті Банку: www.alfabank.ua (а.с. 46-47).
Згідно Акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501357027 від 08.09.2021, АТ «Альфа-Банк» приймає пропозицію ОСОБА_1 на укладення Угоди про надання споживчого кредиту №501357027 від 08.09.2021. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб (а.с. 48-50).
За даними довідки про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 , з якою укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк», ідентифікований АТ «СЕНС БАНК»: одноразовий ідентифікатор – 4187, дата відправки ідентифікатора позичальнику – 08.09.21, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор: НОМЕР_5 (а.с. 43).
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про укладеність договору між АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «СЕНС БАНК», та ОСОБА_1 .
Разом із тим, щодо наявності заборгованості ОСОБА_1 перед кредитором та її обов`язку повернення коштів та сплати процентів, суд звертає увагу на таке.
Згідно розрахунку, АТ «СЕНС БАНК» нараховано ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 96 056,17 грн., з яких: 48 753,23 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 47 302,94 грн. – заборгованість по відсотках.
Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Разом із тим, заборгованість виникає лише після того, як позичальник фактично використав кредитні кошти, а не в момент відкриття рахунку.
Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Виходячи зі змісту ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів України», документами, які можуть підтвердити факт проведення розрахункових операцій, є такі види розрахункових документів, як платіжні доручення, платіжна вимога-доручення, розрахунковий чек, платіжна вимога та меморіальний ордер.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судова експертиза, як один із засобів доказування, сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справи, по встановленню законних та обґрунтованих рішень.
Судова експертиза в цивільному процесі - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини в цивільній справі, що перебуває у провадженні суду.
Необхідність призначення судової експертизи в цивільному процесі обумовлена, насамперед, необхідністю з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру, не можуть бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення цивільного спору по суті.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, висновками експертів.
Відповідно до ст. 102 ЦПК України, висновок експерта – це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Так, за ухвалою суду від 13.06.2025 у даній справі було призначено судово-економічну експертизу, на вирішення якої постановлено питання: чи підтверджуються документально операція Акціонерного товариства «Альфа Банк» з надання кредиту (видачу/перерахування кредитних коштів) в сумі 50000 гривень та користування кредитними коштами позичальником ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) за кредитною угодою № 501357027 від 08.09.2021; чи підтверджуються документально банківські операції з відкриття рахунків, руху грошових коштів на рахунку НОМЕР_2 .
В розпорядженні експертів були надані матеріали справи № 682/82/25, в т.ч. і меморіальний ордер №534431846 від 08.09.2021; виписка по особовим рахункам з 08.09.2021 по 03.04.2024; паспорт споживчого кредиту; оферта на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501357027; акцепт пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту від 08.09.2021; Додаток № 1 до Угоди про надання кредиту № 2501357027 від 08.09.2021 ; розрахунок заборгованості за кредитом у гривні, станом на 03.04.2024; виписка по особовим рахункам з 08.09.2021 по 15.01.2025.
Отож, з висновку експерта № 909/25-26 від 16.02.2026 за результатами судово-економічної експертизи, проведеної експертами Хмельницького відділення КНДІСЕ, слідує наступне.
У відповіді на поставлені перед експертом питання встановлено: 
1) Операція Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з надання кредиту (видачу/перерахування кредитних коштів) в сумі 50000 гривень та користування кредитними коштами позичальником ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) за кредитною угодою № 55013570257 від 08.09.2021 документально не підтверджуються. Відповідно до виписки по рахунку НОМЕР_7 АТ «Сенс Банк» перерахував кошти в сумі 530000 гривень на рахунок ОСОБА_1 ; користування кредитними коштами позичальником ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) за кредитною угодою №55013570257 від 08.09.2021 документально не підтверджується.
2) Банківські операції з відкриття рахунків документально підтверджуються, рух грошових коштів на рахунку НОМЕР_2 документально не підтверджується.
Варто також зауважити, що, згідно висновку експерта, меморіальний ордер № 2534431546 від 058.09.2021 не є первинним документом, який підтверджує отримання коштів в сумі 50000,00 грн. ОСОБА_1 , так як відповідно до п. 2 кредитної угоди № 55013570257 від 08.09.2021 рахунок НОМЕР_8 має використовуватися для повернення заборгованості за Угодою.
З наведеного вище слідує, що попри зарахування коштів в сумі 50000 грн. на рахунок № НОМЕР_7 , факт користування кредитними коштами відповідачем – не підтверджений. 
Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
Доводи позивача, викладені у тексті позовної заяви та додаткових письмових поясненнях, на підтвердження яких надано копії ряду документів, спростовані висновком судово-економічної експертизи.
Таким чином, оскільки відповідачем кредитні кошти не використовувались, відповідно, відсутні підстави вважати, що в неї наявна заборгованість за зобов`язанням: банком односторонньо здійснювались операції щодо списання кредитних коштів, в т.ч. за обслуговування кредитної заборгованості, яка у відповідача була відсутня. 
За вказаних обставин, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог належними та допустимими доказами, а тому в задоволенні позову відмовляє.
Окрім того, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони.
Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22.
Згідно позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 22.05.2024 (справа № 205/5969/15-ц), що при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (п. 268).
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Стороною відповідача до матеріалів справи додано Договір про надання правничої допомоги від 31.01.2025 укладений між АБ «Волков та партнери» та ОСОБА_1 , згідно зі яким Бюро, діючи в інтересах клієнта, здійснюватиме надання професійної правничої (правової) допомоги клієнта у справі № 682/82/25 за позовом АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 (а.с. 88-89). Згідно Акту приймання-передачі правничої допомоги від 23.03.2026, витрати відповідача на правничу допомогу складають 11400 грн., з яких: 3600 грн. (3 год.) – складання відзиву на позовну заяву (ознайомлення із позовною заявою та доданими до неї документами, опрацювання наданих Клієнтом документів, опрацювання норм матеріального права та судової практики щодо спірних правовідносин, складення відзиву); 600 грн. (30 хв.) – складення клопотання про витребування доказів; 600 грн. (30 хв.) – складення клопотання про призначення експертизи; 600 грн. (30 хв.) – складення клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи; представництво клієнта в суді – 6000 грн. (11.03.2025, 03.04.2025, 08.05.2025, 13.05.2025, 09.09.2025). Крім того, згідно акту приймання-передачі правничої допомоги від 23 квітня 2026 року, вартість представництва адвокатом клієнта в суді 23.03.2026, 24.04.2026 становить 2400 грн.
Отже, загальну сума витрат на правову допомогу відповідача становить 13800 грн.
Разом із тим, стороною позивача заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу у зв`язку із їх необґрунтованістю.
Отож, з урахуванням наведених вище норм закону та правових позицій Верховного Суду, суд приходить до висновку, що розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу є завищеним, беручи до уваги складність справи та ціну позову, що також, на переконання суду, не відповідає критерію розумності.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Таким чином, з урахуванням наведеного вище та з урахуванням конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, розумності їхнього розміру, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правничої допомоги, складністю справи та виконаними адвокатом Волковим С.В. послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову і значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, приходить до висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 13800 грн є завищеним. При цьому суд вважає, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн., що буде відповідати критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги у суді.
Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, із позивача на користь відповідача слід стягнути витрати за проведення судово-економічної експертизи в сумі 10602 грн.
У зв`язку із відмовою у позові підстави для стягнення із відповідача на користь позивача витрат зі сплати судового збору – відсутні.
Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 13, 81, 130, 141, 263-265, 274, 352-355 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
В задоволенні позову – відмовити.
Стягнути із Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на користь ОСОБА_1 10602 грн. (десять тисяч шістсот дві гривні) витрат за проведення судово-економічної експертизи.
Стягнути із Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на користь ОСОБА_1 8000 грн. (вісім тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ЄДРПОУ, 23494714)
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 )
Повний текст рішення складено: 04.05.2026.

Суддя         Мотонок Т. Я.