КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи 758/6001/23 Апеляційне провадження № 22-ц/824/9944/2026	Головуючий у суді першої інстанції - Ковбасюк О.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Оніщук М.І.,
судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
секретар Цалко Д.М.,
за участю:
представника позивача Федосєєвої Т.Ю., 
представника відповідача Шинкаренко О.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київпастранс" на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 02 березня 2026 року про відмову визнати виконавчі документи такими, що не підлягають виконанню, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Київпастранс" в особі Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО № 3 про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення трудового договору, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, 

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року КП "Київпастранс" звернулося до Подільського районного суду м. Києва з заявою, в якій просило:
- визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист про визнання незаконним та скасування наказу виконувача обов`язків директора Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО № 3 Філії КП "Київпастранс" Наталії Смирнової від 24.03.2022 № 26-к "Про призупинення дій трудових договорів" в частині призупинення з 24.03.2022 дії трудового договору з водієм троле2йбуса (маневрові роботи) ОСОБА_1 та стягнення з Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО № 3 Філії Комунального підприємства "Київпастранс" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24.03.2022 по 06.03.2023 у розмірі 236472 грн. 52 коп.;
- визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист про стягнення в дохід держави судового збору у розмірі 2147 грн. 20 коп.
Заяву обгрунтовано тим, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03.09.2025 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Київпастранс" в особі Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО № 3 про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення трудового договору, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, позовні вимоги задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ виконувача обов`язків директора Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО № 3 Філії КП "Київпастранс" Наталії Смирнової від 24.03.2022 № 26-к "Про призупинення дії трудових договорів" в частині призупинення з 24.03.2022 дії трудового договору з водієм тролейбуса (маневрові роботи) ОСОБА_2 .
Стягнуто з тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО №3 Філії КП "Київпастранс" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.03.2022 до 06.03.2023 у розмірі 236 472 грн. 52 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО № 3 Філії КП "Київпастранс" в дохід держави судовий збір у розмірі 2142 грн. 20 коп.
Постановою Київського апеляційного суду від 22.10.2025 апеляційну скаргу представника КП "Київпастранс" залишено без задоволення, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.09.2024 залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 10.12.2025 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою КП "Київпастранс".
Разом з тим, у даній справі позивач з метою вирішення спірних правовідносин пред`явив позов до філії КП "Київпастранс" Тролейбусне ремонтно-експлуатаційне ДЕПО № 3, яка не має статусу юридичної особи.
Таким чином, судом першої інстанції у резолютивній частині рішення зазначено неналежного відповідача, який не є юридичною особою, а відтак не може виступати відповідачем у даній справі та, відповідно, не може бути боржником у виконавчому провадженні.
За вказаних обставин, заявник просив заяву задовольнити.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.03.2026 у задоволенні заяви КП "Київпастранс" про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню. відмовлено (т. 2, а.с. 91-96).
В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати на направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обгрунтування апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що філія КП "Київпастранс" Тролейбусне ремонтно-експлуатаційне ДЕПО № 3 не є юридичною особою, а відтак не може бути відповідачем у справі та боржником у виконавчому провадженні (т. 2, а.с. 136-144).
У судовому засіданні представник заявника підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. 
Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 03.09.2024 Подільським районним судом міста Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 758/6001/23 за позовом  ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс» в особі Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО №3 про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення трудового договору, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, яким позов задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ виконувача обов`язків директора Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО №3 Філії Комунального підприємства «Київпастранс» Наталії Смирнової №26-к від 24.03.2022 «Про призупинення дії трудових договорів» в частині призупинення з 24.03.2022 дії трудового договору з водієм тролейбуса (маневрові роботи) ОСОБА_1 .
Стягнуто з Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО №3 Філії Комунального підприємства «Київпастранс» на користь ОСОБА_1  середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.03.2022 по 06.03.2023 у розмірі 236 472 (двісті тридцять шість тисяч чотириста сімдесят дві) гривні 52 копійки.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО № 3 Філії Комунального підприємства "Київпастранс" в дохід держави судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.
Постановою Київського апеляційного суду від 22.10.2025 вказане рішення суду залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.12.2025 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача відмовлено.
Також, як встановлено судом із наявних матеріалів справи, 19.11.2025 Подільським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист по справі №758/6001/23 в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24.03.2022 по 06.03.2023 у розмірі 236 472 грн 52 коп, який був пред`явлений боржником для примусового виконання до Солом`янського відділу ДВС у місті Києві Київського МУМЮУ.
30.12.2025 старшим державним виконавцем вказаного відділу ДВС Саковичем С.Ю. складено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з тих підстав, що зазначення у виконавчому документі боржника-юиридчної особи без її власного коду ЄДРПОУ , а також в поєднанні з адресою і кодом ЄДРПОУ її відокремленого підрозділу створює невизначеність сторони виконання і не дає можливості однозначно ідентифікувати боржника як юридичну особу, оскільки відокремлений підрозділ (філія) не є самостійним суб`єктом права та не може виступати стороною виконавчого провадження.
Відомості щодо фактичного виконання судового рішення у матеріалах справи відсутні.
Звертаючись до суду з заявою, заявник, обгрунтовуючи свої вимоги, вказував, що судом першої інстанції у резолютивній частині рішення зазначено неналежного відповідача, який не є юридичною особою, а відтак не може виступати відповідачем у даній справі та, відповідно, не може бути боржником у виконавчому провадженні, що, у свою чергу, є підставою для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.
Так, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Наслідком визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.
Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 21.12.2023 у справі № 824/2/22, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.
Разом з цим законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.
Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є вичерпними, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.
Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.01.2023 у справі № 824/2/22.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24.06.2020 року у справі № 520/1466/14-ц та від 09.06.2022 у справі № 2-118/2001.
Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, у даному випадку відсутні передбачені ст. 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, оскільки вони видані правомірно та у відповідності до змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обов`язок боржника на теперішній час не є відсутнім або припиненим, відсутні будь-які інші обставини, які б вказували на те, що наявні обставини чи факти, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви через відсутність визначених ст. 432 ЦПК України підстав, за наявності яких виконавчі листи від можуть бути визнані такими, що не підлягають виконанню.
З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянтів щодо незаконності оскаржуваної ухвали не грунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обгрунтованість постановленої судом ухвали.
Крім цього, наведені в апеляційній скарзі доводи, які на думку скаржника, є підставою для скасування ухвали суду, є тотожними із його поясненнями на обгрунтування вимог заяви, ці доводи були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав грунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.
Отже, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київпастранс" - залишити без задоволення.
Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 02 березня 2026 року про відмову визнати виконавчі документи такими, що не підлягають виконанню, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Київпастранс" в особі Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО № 3 про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення трудового договору, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 08 червня 2026 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва 

О.В. Кафідова