Справа № 708/163/26
Провадження № 2/708/251/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді    Попельнюха А.О.,
з участю:
секретаря судових засідань   Омельченко Ю. М.,
позивачки     ОСОБА_1 ,
представника третьої особи  Холода А. В.,
представниці третьої особи   ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чигиринського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляються самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чигиринської міської ради, Служба у справах дітей Чигиринської міської ради про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дитину та 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування поданого позову позивачка зазначила, що 17.02.2025 судовим наказом Чигиринського районного суду Черкаської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті від її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду – з 12.02.2025 і до досягнення дитиною повноліття. 
Підставою для винесення зазначеного судового наказу стало повідомлення ОСОБА_3 суду про те, що спільна дитини сторін проживає разом із батьком та перебуває на його утриманні. 
Позивачка не погоджується із наведеним та зазначає, що їх син фактично постійно проживав разом із матір`ю, тобто із нею, за адресою: АДРЕСА_1 , хоча усі разом були зареєстровані за однією адресою у АДРЕСА_2 . 
Відповідно до акту обстеження умов проживання жителів населених пунктів Чигиринської міської територіальної громади від 28.01.2026 встановлено, що ОСОБА_1 фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з квітня 2024 року. Разом із нею за даною адресою з квітня 2024 року проживають та знаходяться на її утриманні неповнолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Щомісячно плату за перебування малолітнього ОСОБА_4 у закладі дошкільної освіти за період з 01.01.2024 до 31.01.2026 здійснювала виключно ОСОБА_6 , мати позивачки та бабуся дитини. Крім того, наявними у позивачки актами обстеження умов проживання жителів населених пунктів Чигиринської міської територіальної громади від 04.08.2021, 08.02.2022, 09.08.2022, 02.02.2023, 16.08.2023, 05.02.2023 підтверджено, що відповідач ОСОБА_3 як батько дитини участі у вихованні спільного сина ОСОБА_7 не бере.
Оскільки спільний син сторін проживає та перебуває на утриманні позивачки підстави для стягнення із неї аліментів відсутні. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду, тому просить суд припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу Чигиринського районного суду Черкаської області від 17.02.2025 та стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх спільного сина у розмірі частики його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. 
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 24.02.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду. За ініціативою суду до участі у розгляді справи залучені треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Також з архіву суду були витребувані матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів (справа № 708/153/25, провадження № 2-н/708/12/25). 
Під час судового розгляду позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та просила суд його задовольнити. Додатково пояснила, що приблизно з квітня 2023 року вона почала виїжджати за кордон на заробітки. Її діти, у тому числі ОСОБА_9 , залишилися проживати з її мамою. Відповідач іноді гуляв із сином, іноді міг забрати із садочка, декілька разів на місяць міг взяти до себе переночувати. Згодом ОСОБА_3 повідомив їй, що для отримання відстрочки у ТЦК та СП йому необхідно отримати певні документи, у тому числі рішення суду про стягнення аліментів на підтвердження того, що дитина проживає із ним та перебуває на його утриманні. Проте зазначив, що фактично стягувати їх не буде. Після цього він взяв сина до себе і не вертав її матері десь близько тижня. Згодом, коли вони повернулася до дому за місцем проживання, вона звернулася до Служби у справах дітей і написала заяву, що син ОСОБА_10 проживає із нею та перебуває на її утриманні, на період відсутності проживає разом із її матір`ю. Відразу звертатися до суду із позовом про припинення стягнення аліментів у неї не було ні коштів, ні можливості. Додатково позивачка надала суду довідку Чигиринського ВДВС, відповідно до якої відносно ОСОБА_1 відсутні відкриті виконавчі провадження і вона не є боржником зі сплати аліментів.
Представниця Служби у справах дітей Чигиринської міської ради – в порядку самопредставництва Куць І. В. позов підтримала та просила суд його задовольнити. Додатково пояснила суду, що Служба у справах дітей за зверненням ОСОБА_3 у вересні 2024 року та січні 2025 року проводила обстеження проживання умов проживання малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 на той час повідомив, що мати дитини перебуває за кордоном і дитина проживає із ним та перебуває на його утриманні. На момент проведення обстеження умов проживання дитина дійсно перебувала разом із батьком. Із матір`ю дитини представники Служби не спілкувалися, їй не телефонували. Також разом із заявою відповідач надав педагогічну характеристику, у якій зазначено, що дитину у садочок приводять батько і бабуся. Тому і була видана довідка на підтвердження того факту, що дитина проживає та перебуває на повному утриманні батька. Згодом, після винесення судового наказу про стягнення аліментів з позивачки на користь ОСОБА_3 до Служби у справах дітей Чигиринської міської ради звернулася ОСОБА_6 , яка письмовою заявою повідомила, що донька ОСОБА_1 наразі перебуває за кордоном на заробітках, а її діти, у тому числі ОСОБА_10 , перебувають у неї на тимчасовому догляді. Забезпечує дитину усім мати, а батько може забрати сина із садочка 2-3 рази на місяць. Чому була видана така довідка без детальної перевірки усіх обставин проживання малолітньої дитини представниця пояснити не змогла. 
Представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Чигиринської міської ради – в порядку самопредставництва Холод Р. В. проти задоволення позову не заперечував. Суду пояснив, що на момент проведення обстеження умов проживання дитини мати перебувала за кодоном, дитина фактично перебувала із батьком, тому і могла виникнути така ситуація.
Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Жодних заяв або клопотань відповідач суду не надав.
За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди присутніх учасників на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши учасників, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, судом установлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 
Спірні правовідносини стосуються питань виконання батьками обов`язку утримувати дитину та способів виконання цього обов`язку, у зв`язку із чим до їх правового регулювання підлягають застосуванню норми Глави 15 Сімейного кодексу України «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання».
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. 
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Під час розгляду справи судом установлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка, відповідач, та їх малолітній син зареєстровані за однією адресою, а саме: АДРЕСА_2 . 
Судовим наказом Чигиринського районного суду Черкаської області від 17.02.2025 заява ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів задоволена, присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі від її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, а саме з 12.02.2025, і до досягнення дитиною повноліття. 
З матеріалів зазначеної цивільної справи (справа № 708/153/25, провадження № 2-н/708/12/25) установлено, що під час звернення до суду на підтвердження факту перебування малолітнього сина на утриманні ОСОБА_3 заявник до заяви про видачу судового наказу долучив довідку Служби у справах дітей Чигиринської міської ради від 20.09.2024 за вих. № 320/01-37, з якої судом було установлено, що відповідно до наданих Службі документів він має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати якого знаходиться за кордоном в Естонії, на зв`язок не виходить понад три місяці, життям сина не цікавиться. Дитина повністю на утриманні батька. Також наданий акт обстеження умов проживання ОСОБА_3 станом на 05.02.2025 по АДРЕСА_2 .
Аналізуючи наведене суд ураховує, що для отримання цієї довідки з так званих «документів» на підтвердження одноосібного виховання та утримання сина ОСОБА_3 надав Службі у справах дітей лише власноручну заяву, у якій повідомив про постійне проживання сина із ним, а також педагогічну характеристику без дати та підпису вихователя групи, у якій зазначено, що ОСОБА_10 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , а також, що зі слів батька та бабусі мама дитини знаходиться за кордоном. Приводять у садочок і забирають ОСОБА_11 та бабуся ОСОБА_12 . Батько та бабуся постійно цікавляться життям дитини в закладі, спілкуються із вихователями групи, проявляють небайдужість до співпраці у питаннях виховання дитини, дотримуються етики спілкування. Також суд зауважує, що у судовому засіданні представниця Служби у справах дітей Чигиринської міської ради не змогла пояснити підставу видачі довідки від 20.09.2024, у якій категорично зазначено про одноосібне виховання та забезпечення дитини, що не було підтверджено достатніми доказами та фактично не відповідало дійсним обставинам, і, відповідно, мало наслідком безпідставне отримання відповідачем судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 .
У свою чергу, визначена законодавцем юридична конструкція, яка регламентує порядок та підстави стягнення аліментів на утримання дитини, передбачає реалізацію такої можливості шляхом стягнення періодичних платежів з одного із батьків дитини, який проживає окремо, на користь другого із батьків, із ким проживає дитина. Тобто обов`язковою складовою є постійне проживання дитини з одним із батьків та перебування на його утримання.
Оскільки під час розгляду справи судом було установлено, що малолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживав разом із батьком та не перебував на його утриманні, а міг перебувати у нього протягом короткого проміжку часу, у свою чергу фактично утриманням дитини одноосібно займається ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовної вимоги у частині припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_7 , оскільки правові підстави для їх стягнення відсутні.
Серед іншого суд ураховує, що наразі відсутня можливість визначити та підтвердити наявність заборгованості зі сплати аліментів за судовим наказом від 17.02.2025, а також визначити розмір такої заборгованості, оскільки відповідач ОСОБА_3 цей судовий наказ на примусове виконання до органів державної виконавчої служби не подавав, їх примусове стягнення не розпочиналося. Відповідно на переконання суду належним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 , що у свою чергу буде відповідати найкращим інтересам малолітнього ОСОБА_4 як особи, на утримання якої стягуються аліменти, буде звільнення позивачки від сплати аліментів з момент початку їх стягнення, тобто з 12.02.2025. У протилежному випадку може мати місце період часу, протягом якого дитина фактично перебувала на утриманні матері та отримувала від неї забезпечення. Проте, ураховуючи наявне судове рішення, за матір`ю дитини може залишитися заборгованість зі сплати аліментів за цей період перед батьком дитини, і таке рішення може бути виконано примусовому, що вочевидь буде порушенням прав та інтересів як матері дитини, так і самої дитини, яка перебувала і продовжує перебувати на її утриманні.
Під час вирішення питання у частині заявлених позовних вимог про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 суд ураховує таке. 
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. 
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У свою чергу мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, що регламентовано частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України.
Також законодавець у частині п`ятій вказаної статті визначив, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього таких витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Оскільки під час судового розгляду було установлено, що спільна малолітня дитина наразі перебуває на повному утриманні позивачки, а відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні сина, порушення ним свого обов`язку утримувати дитину, батьком якої він являється, є підставою для захисту порушеного права на утримання судом.
Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову також у частині стягнення аліментів на утримання малолітнього сина на користь позивачки ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 вказаної статті).
За таких обставин, оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позову, наявні підстави для допущення негайного виконання рішення. 
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову стягненню із відповідача на користь держави підлягають витрати зі сплати судового збору в сумі 1 331,20 грн, що відповідає вимогам п. 1.1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», оскільки при зверненні до суду позивачка відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону була звільнена від його сплати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 180-185, 273 СК України, ст. ст. 5, 10, 12, 43, 76-84, 89, 141, 206, 259, 263-265, 273, 280-285ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляються самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чигиринської міської ради, Служба у справах дітей Чигиринської міської ради про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дитину.
Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті від її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, які стягуються на підставі судового наказу від 17.02.2025, виданого Чигиринським районним судом Черкаської області у справі № 708/153/25 (провадження № 2-н/708/12/25), починаючи з 12 лютого 2025 року.
Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 16 лютого 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1 331, 20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 коп.).
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасники та їх адреси:
Позивачка: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстр.: АДРЕСА_2 , прож.: АДРЕСА_1 );
Відповідач: ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстр.: АДРЕСА_2 );
Третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чигиринської міської ради (код ЄДРПОУ: 40411015, місцезнаходження: Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Чигирин, вул. Богдана Хмельницького, буд. 26);
Представник третьої особи: ОСОБА_13 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 );
Третя особа: Служба у справах дітей Чигиринської міської ради (код ЄДРПОУ: 43914678, місцезнаходження: Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Чигирин, вул. Богдана Хмельницького, буд. 19);
Представниця третьої особи: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_5 ).

Суддя       Андрій ПОПЕЛЬНЮХ