справа № 388/1414/26
провадження № 3/388/481/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2026	м. Долинська 	

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., розглянув матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 1 Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 
за ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, – 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 22 травня 2025 року о 19.30 годині по вул.. Соборності України, 44, м.Долинська, Кропиницького району Кіровоградської області здійснював рух на транспортному засобі «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги пункту 2.1 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1  не з`явився, про місце та час розгляду справи належним чином був повідомлений. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить до такого висновку. 
За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 672890 від 22 травня 2026 року, цього ж дня о 19.30 годині по вул.. Соборності України, 44, м.Долинська, Кропиницького району Кіровоградської області ОСОБА_1  здійснював рух на транспортному засобі «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги пункту 2.1 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення доказана сукупністю зібраних у справах доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 672890 від 22 травня 2026 року щодо  ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення; довідкою інспектора сектору адміністративної практики Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Є.Єпіфанової про відсутність у  ОСОБА_1 посвідчення водія та відеозаписом з місця події на оптичному носії даних DVD-R.
На відеозаписі з місця події, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, який був відтворений у судовому засіданні, відображено зупинення працівником поліції транспортного засобу «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 . Поліцейський пояснив водієві про причину зупинку.
Попереджено водія про здійснення відеофіксації з місця події. 
На вимогу поліцейського про пред`явлення відповідних документів, водій пред`явив паспорт в застосунку «Дія» та повідомив, що посвідчення водія не має.
Водієм виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Водієві роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а він підтвердив їх зрозумілість. Поліцейським водієві роз`яснено зміст протоколу про адміністративне правопорушення. 
З огляду на зміст вищезазначеного відеозапису, в цій справі поза будь-яким розумним сумнівом доказано керування ОСОБА_1 22 травня 2026 року транспортним засобом «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Дії  ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Згідно з п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі – Правила дорожнього руху) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідальність за ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Таким чином, можливо дійти висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто керування транспортним засобом без посвідчення водія на право керування транспортним засобом.
Відповідно до ч.2 ст. 13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Призначаючи адміністративне стягнення суд враховує особу правопорушника, обставини правопорушення, характер і тяжкість учиненого.
Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн., тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня календарного року в якому було вчинено дане адміністративне правопорушення. 
Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, ч.2 ст.126, 221, 251, 252, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, – 

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору (рахунок для сплати: UA908999980313111256000026001, банк: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код: 37993783, код класифікації бюджетів: 22030106).
Стягувач судового збору: Державна судова адміністрація України (місцезнаходження за адресою: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01021, код ЄДРПОУ: 26255795).
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Суддя       Д.М. Баранський