ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 643/6017/25
Номер провадження 22-ц/818/567/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Немишлянського районного суду м. Харкова від 30 липня 2025 року в складі судді Шарка О.П. по справі № 643/6017/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення, -
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2025 року ОСОБА_1 , заінтересована особа: Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Заява мотивована тим, що 18 лютого 2006 року було зареєстровано шлюб між нею та ОСОБА_2 . Актовий запис про шлюб № 64 в Книзі реєстрації шлюбів складений в Артемівському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції.
У подальшому шлюб між нею та ОСОБА_2 був розірваний заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2019 року у справі № 645/1649/19. При цьому, таке рішення суду не було направлено до органів ДРАЦС.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син ОСОБА_3 , відомості про батька якого записані з її слів на підставі ст. 135 СК України. Разом з тим, народження дитини відбулось до спливу десяти місяців після припинення шлюбу. Вказала, що вона звернулася до органів ДРАЦС з метою внесення виправлень до запису про народження дитини (в частині даних про батька дитини), однак їй було відмовлено. Однією з причин, зокрема, визначено відсутність в державних реєстрах запису про укладення шлюбу.
Зазначила, що нею було направлено заяву про поновлення актового запису про шлюб з видачею відповідного свідоцтва до Другого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яким 10 квітня 2025 року було відмовлено у поновленні актового запису про реєстрацію шлюбу, оскільки за даними розширеного пошуку системи Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про шлюб, складений щодо неї, не виявлено. Наразі оригінал свідоцтва про шлюб перебуває в матеріалах судової справи № 645/1649/19, та судом відмовлено у його поверненні, а отримання його дублікату є неможливим через відсутність запису про шлюб у відповідному державному реєстрі.
Встановлення факту реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 має для неї юридичне значення, оскільки це необхідно для внесення змін до актового запису про народження їх сина, який має право на отримання грошового забезпечення у зв`язку зі зникненням ОСОБА_2 під час бою.
Просила встановити факт реєстрації шлюбу 18 лютого 2006 року між нею та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 64.
Рішенням Немишлянського районного суду м. Харкова від 30 липня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що факт перебування заявниці у шлюбі встановлений у рішенні суду про розірвання шлюбу, а також вона має можливість отримати належним чином посвідчену копію свідоцтва про шлюб, тому підстави для встановлення цього факту судом наразі відсутні.
На вказане судове рішення через систему «Електронний суд» 31 липня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кайдашов В.С. до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду - скасувати та задовольнити її заяву про встановлення факту.
Апеляційна скарга мотивована тим, що заявниця вичерпала всі можливі шляхи позасудового врегулювання наявного порушення її прав та законних інтересів. Суд першої інстанції створив ситуацію правової невизначеності й неможливості для неї захистити свої порушені права й законні інтереси будь-яким іншим шляхом. Фактично через недотримання органом державної влади (РАЦС) вимог щодо внесення відповідних записів до державних реєстрів заявниця та її дитина обмежені у праві подальших належних реєстраційних дій. Зокрема, дитина не може мати у свідоцтві про своє народження відомості про свого батька, а вона не може внести до реєстрів записи про розірвання шлюбу, у т.ч. з метою (якщо це буде необхідно в майбутньому) укласти наступний шлюб. Відділ ДРАЦС відмовив їй у поновленні актового запису про реєстрацію шлюбу. 
18 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Кайдашов В.С. подав додаткові пояснення, в яких вказав, що факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 18 лютого 2006 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції підтверджується відміткою (штампом) про державну реєстрацію акту цивільного стану в її паспорті. Даний доказ підтверджує, що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, та є підставою для поновлення актового запису про реєстрацію шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану або встановлення факту реєстрації шлюбу в судовому порядку. Додатковим документом, що доводить факт шлюбу між ними, є повідомлення про зникнення ОСОБА_2 під час бою, надіслане на ім`я ОСОБА_1 . Також як докази підтвердження укладення шлюбу було надано фото свідоцтва про шлюб (оригінал свідоцтва, як вказано вище, отримати немає можливості), копію судового рішення про розірвання шлюбу, а також висновок Другого відділу ДРАЦС у м. Харкові про відмову в поновленні актового запису цивільного стану (актового запису про шлюб).
Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.
Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
В судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися. 
Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 04 червня 2026 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників: 
ОСОБА_1 отримано 03 жовтня 2025 року (а.с. 110, т. 1);
Адвокатом Кайдашовим Віталієм Сергійовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 , отримано в електронному кабінеті 24 вересня 2025 року (а.с. 107 зв., т. 1);
Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції отримано в електронному кабінеті 24 вересня 2025 року (а.с. 108 зв., т. 1).
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у паспорті ОСОБА_1 міститься штамп, згідно якого 18 лютого 2006 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між нею та ОСОБА_2 , актовий запис № 64 (а.с. 25).
Також ОСОБА_1 надано фотокопію свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 лютого 2006 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 64 (а.с. 39).
Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2019 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 18 лютого 2006 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 64. Судове рішення набрало чинності 10 вересня 2019 року (а.с. 33-34).
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого у свідоцтві про народження серія НОМЕР_2 від 30 жовтня 2019 року вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 40). Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 СК України № 00024383771 від 30 жовтня 2019 року (а.с. 27-28).
ОСОБА_2 з 31 січня 2023 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 ДПС України, що підтверджується довідкою від 10 травня 2023 року № 12/1157 (а.с. 30). ОСОБА_1 отримала повідомлення від 02 березня 2023 року про те, що її чоловік солдат ОСОБА_2 05 лютого 2023 року під час виконання бойового завдання з відбиття збройної агресії рф в районі Бахмута Донецької області зник під час бою, його місце перебування невідоме, інформація про загибель, поранення чи взяття в полон наразі відсутня (а.с. 31).
Листом Міністерства юстиції України від 11 грудня 2024 року на ім`я представника заявниці роз`яснено порядок внесення змін до актових записів (а.с. 35-36).
З листа Міністерства юстиції України від 31 грудня 2024 року на ім`я представника заявниці вбачається, що під час державної реєстрації народження ОСОБА_3 Холодногірським районним у м. Харкові відділом ДРАЦС ГТУЮ в Харківській області було проведено перевірку за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, в результаті якої актового запису про шлюб ОСОБА_1 не було виявлено. Заявницею не було повідомлено про наявність актового запису про шлюб, складеного 18 лютого 2006 року Артемівським відділом РАЦС Луганського МУЮ та рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2019 року у справі № 645/1649/19 про розірвання зазначеного шлюбу. Крім того, Східним МРУЮ повідомлено, що ОСОБА_1 14 грудня 2024 року подано заяву про внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_3 до Другого відділу ДРАЦС у м. Харкові СМУМЮ (а.с. 10-11).
10 квітня 2025 року висновком Другого відділу ДРАЦС у м. Харкові СМУМЮ за заявою ОСОБА_1 про поновлення актового запису про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , складеного 18 лютого 2006 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, відмовлено у поновленні вказаного актового запису, оскільки за даними розширеного пошуку системи Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про шлюб у відношенні ОСОБА_1 не виявлений. Рекомендовано звернутися до суду (а.с. 12-14).
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2025 року у справі № 645/1649/19 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про повернення оригіналів письмових доказів, а саме оригіналу свідоцтва про шлюб, оскільки такий документ після розірвання шлюбу постійно зберігається у матеріалах справи та не піддягає поверненню (а.с. 37-38).
Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).
Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, провадження № 14-567цс18, Велика Палата Верховного Суду сформувала такий висновок: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Аналогічними критеріями керувалась Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, провадження № 14-567цс18, від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21, провадження № 11-150апп23.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.
Суд вправі розглядати справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення за таких умов:
якщо відповідний запис в органах РАЦСу не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній);
якщо у поновленні такого запису органи РАЦСу відмовили у встановленому порядку;
запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події.
Відмова зазначеного органу у поновленні запису підтверджується його письмовим висновком, наявність якого є необхідною умовою прийняття судом заяви про встановлення вказаного факту.
Відповідні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 2-о-48/10, провадження № 61-1217св18.
Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку (частина третя статті 9 цього Закону).
Чинним законодавством України передбачена процедура поновлення актового запису цивільного стану, яка врегульована Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон) та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила).
Відповідно до статті 23 Закону поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально.
Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення.
На підставі поновленого актового запису цивільного стану повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.
Згідно з пунктом 3.4 розділу ІІІ Правил відсутність актового запису цивільного стану підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (далі - Реєстр) про відсутність актового запису цивільного стану.
Якщо метричні книги або книги державної реєстрації актів цивільного стану передані на зберігання до державного архіву, відсутність актового запису цивільного стану підтверджує архівна довідка, видана державним архівом в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві або Севастополі.
Пунктом 3.5 розділу ІІІ Правил визначено, що поновлення втрачених актових записів про шлюб, зміну прізвища, розірвання шлюбу, смерть проводиться тільки за наявності документів, які підтверджують, що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України (свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану, його копії, засвідченої нотаріально, відмітки (штампа) про державну реєстрацію акту цивільного стану в паспорті або паспортному документі), або на підставі рішення суду.
На підставі поданих заявником та затребуваних відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України документів та їх аналізу складається висновок про поновлення або відмову в поновленні актового запису цивільного стану (пункт 3.11 розділу ІІІ Правил).
У разі відмови в поновленні актового запису цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та роз`яснення про можливість оскарження відмови в судовому порядку (пункт 3.12 розділу ІІІ Правил).
При відсутності документального підтвердження факту реєстрації акту цивільного стану, законодавством передбачено судовий порядок поновлення актового запису цивільного стану.
Встановлення факту розірвання та реєстрації шлюбу має значення для реалізації особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності.
Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як встановлено судом, 18 лютого 2006 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , актовий запис № 64, що підтверджується фотокопією свідоцтва про шлюб, штампом у паспорті заявниці та заочним рішенням суду про розірвання цього шлюбу від 07 серпня 2019 року.
Місто Артемівськ Луганської області (наразі м. Кипуче) входить до складу Алчевської міської територіальної громади, яка згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, тимчасово окупована з 07 квітня 2014 року дотепер.
У зв`язку із укладенням шлюбу на території, яка в подальшому стала тимчасово окупованою, відсутністю відповідного актового запису про шлюб ОСОБА_5 у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та подальшим розірванням шлюбу заявниця позбавлена можливості отримати дублікат свідоцтва про шлюб на підконтрольній Україні території із внесенням відповідного актового запису у Державний реєстр актів цивільного стану як підтвердження наявності відповідних шлюбних стосунків на державному рівні.
При цьому, про неможливість для заявниці поновити акт реєстрації шлюбу в позасудовому порядку свідчить відмова Другого відділу ДРАЦС у м. Харкові СМУМЮ у здійсненні таких дій, який рекомендував заявниці звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту.
Враховуючи, що встановлення факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 має значення для реалізації прав заявниці, такий факт підтверджується достатніми та достовірними доказами, а вирішити це питання у позасудовому порядку неможливо, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).
Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_5 та встановлення факту реєстрації шлюбу між нею та ОСОБА_2 18 лютого 2006 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 64.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Немишлянського районного суду м. Харкова від 30 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове.
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.
Встановити факт реєстрації шлюбу 18 лютого 2006 року між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: Луганська обл., місто Голубівка (Кіровськ), громадянкою України, РНОКПП: НОМЕР_4 ; зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Луганськ, громадянином України, РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ), який був зареєстрований Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 64.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08 червня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований 

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина