ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

12 червня 2026 року	Справа №160/9220/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В. 
розглянувши у спрощеному провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
УСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), в якій позивач просить:
стягнути податковий борг з платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 49154,18 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у відповідача наявний непогашений податковий борг на загальну суму 49154,18 грн. Контролюючим органом вживалися заходи щодо погашення податкової заборгованості, визначені Податковим кодексом України, зокрема відповідачу надсилалася податкова вимога. Оскільки податковий борг залишається несплаченим, позивач просить стягнути його з відповідача в судовому порядку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідачем у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву, письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог не подано, як і заяви про визнання позову.
На адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному демографічному реєстрі, судом направлялася копія ухвали про відкриття провадження у справі, однак на адресу суду повернувся конверт із відміткою АТ «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною першою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. Відповідно до частини п`ятої статті 262 цього Кодексу суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) є платником податків і перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Податковий борг ОСОБА_1 виник на підставі:
заборгованості зі сплати штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв і тютюнових виробів в сумі 23 800,00 грн згідно податкового повідомлення-рішення №0087430714 від 27.10.2022;
заборгованості зі сплати штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі 449,00 грн згідно податкового повідомлення-рішення №0087440714 від 27.10.2022;
заборгованості зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 11559,86 грн згідно податкових декларацій №9371545497 від 05.02.2021 та №9428766520 від 06.02.2022;
заборгованості зі сплати військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 963,32 грн згідно податкових декларацій №9371545497 від 05.02.2021 та №9428766520 від 06.02.2022;
заборгованості зі сплати акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів в сумі 12382,00 грн згідно податкових декларацій з акцизного податку, поданих за період з квітня 2020 року по лютий 2022 року.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на адресу ОСОБА_1 надсилалася податкова вимога форми «Ф» №6316-23 від 11.02.2016, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами її надсилання.
Отже, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сума податкового боргу ОСОБА_1 становить 49154,18 грн.
Доказів сплати вказаного податкового боргу, а також доказів його оскарження у встановленому законом порядку відповідачем суду не надано, у зв`язку з чим зазначена сума податкового боргу є узгодженою.
Вирішуючи справу по суті та надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.
Пунктом 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пунктів 36.1 - 36.3 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно з пунктами 58.2, 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган. Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
За правилами, визначеними пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
На виконання вимог пунктів 59.1, 59.4 статті 59 Податкового кодексу України відповідачу сформовано та надіслано податкову вимогу форми «Ф» №6316-23 від 11.02.2016, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами її надсилання.
Таким чином, суд дійшов висновку, що заборгованість зі сплати податків (зборів) є узгодженою та підлягає стягненню у встановленому законом порядку.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.
Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Згідно з пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
За таких обставин позивачем здійснено всі передбачені чинним законодавством заходи, що передують стягненню податкового боргу.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено критерії, за якими суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, зокрема щодо їх вчинення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та з дотриманням принципу верховенства права.
Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався; доказів сплати податкового боргу, а так само доказів його оскарження у встановленому порядку суду не надав.
З огляду на викладене, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, а податковий борг у сумі 49154,18 грн підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись статтями 243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву задовольнити.
Стягнути податковий борг з платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 49154,18 грн
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова