Справа № 184/666/24
Номер провадження 2/184/26/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року	м. Покров	

Покровський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Томаша В.І.,
за участю секретаря судового засідання - Михайлової Т.В.,
представника позивача – ОСОБА_1 ,
відповідача – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 «про визначення додаткового строку для прийняття спадщини», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня рідна мати ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Вказана квартира належала матері на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 19.11.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко С.В. Заповіту на випадок своєї смерті мати не залишила. Він та його рідна сестра ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом після її смерті. Його сестра ОСОБА_2 , яка постійно проживала на той час в м. Покров Дніпропетровської області, протягом встановленого законом строку звернулася за місцем відкриття спадщини до державного нотаріуса Покровської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Полянського Ю.М. із заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви нотаріусом була заведена спадкова справа. Він протягом встановленого законом строку не встиг звернутися до державного нотаріуса Полянського Ю.М. із заявою про прийняття спадщини з причин, які вважає поважними. Він на той час був зареєстрований та постійно проживав в м. Ворзель Бучанського району Київської області, який знаходиться поруч м. Буча та Бородянка. З початком військової агресії РФ проти України м. Воздель Бучанської територіальної громади Бучанського району Київської області також опинилося під окупацією з боку РФ та під постійними обстрілами. Внаслідок бойових дій на території Бучанського району Київської області в смт. Ворзель був пошкоджений житловий будинок та квартира, в якому він на той час проживав. До квітня 2022 року смт. Ворзель перебувало під окупацією. Після звільнення смт. Ворзель від окупантів і до дня смерті матері він не мав фінансової можливості займатися відновленням свого житла. Він приїжджав в м. Покров на поховання матері, але після цього терміново повернувся до свого місця проживання з метою поновлення пошкодженого житла. Щомісячно усю свою пенсію він витрачав на поновлення свого житла. Крім того, смт. Ворзель Бучанської територіальної громади Бучанського району Київської області знаходиться на значній відстані від м. Покров Дніпропетровської області, що також ускладнювало його звернення до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Таким чином, передбачений законом строк для прийняття спадщини він пропустив внаслідок бойових дій, що велися за місцем його проживання на території Бучанського району Київської області та внаслідок великої відстані між місцем його постійного проживання і місцем знаходження спадкового майна. Вказані причини виявилися для нього об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. 18 березня 2024 року він звернувся до державного нотаріуса Покровської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Полянського Ю.М. для отримання свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті матері. Однак, нотаріус постановою від 18.03.2024 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом трьох місяців з дня вступу рішення суду до законної сили.
В судовому засіданні представник позивача – ОСОБА_1  підтримала заявлені вимоги позивача, просила їх задовольнити в повному обсязі. Крім того, надала відповідь на відзив.
Відповідач – ОСОБА_2  в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заявлених вимог, надала відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та його представника в повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю.
Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.
Згідно положень ч.3 ст.1272 Цивільного Кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №472 (а.с.7).
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 , виданого Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №87 (а.с.8).
Згідно Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко С.В. 19.11.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №4304, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 уклали договір про наступне: ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_4 купила двохкімнатну квартиру житловою площею 26,8 кв. м, загальною площею 44,36 кв. м, яка знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.10).
Після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .
18 березня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до державного нотаріуса Покровської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Полянського Ю.М. для отримання свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті його матері. Однак, нотаріус постановою від 18.03.2024 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.12).
Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками вказані: батько – ОСОБА_5 , мати – ОСОБА_4 (а.с.50об).
Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьками вказані: батько – ОСОБА_5 , мати – ОСОБА_4 (а.с.31).
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_4 від 26.08.1989 року, зареєстрованого відділом РАГС Орджонікідзевського виконкому Дніпропетровської області, між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб, актовий запис №385. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині - ОСОБА_9 (а.с.32).
Згідно заяви ОСОБА_2 від 20.12.2022 року за №172, остання звернулася до Покровської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, якою стверджує той факт, що спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 вона приймає, подавши заяву до відповідної нотаріальної контори у визначений законодавством термін. Крім неї, інших спадкоємців немає (а.с.40).
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_5 від 26.09.1995 року, зареєстрованого відділом РАГС Орджонікідзевського міськвиконкому Дніпропетровської області, шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 розірвано, актовий запис №217 (а.с.44об).
Згідно заяви ОСОБА_3 від 14.03.2024 року, останній звернувся до Покровської міської державної нотаріальної контори Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, якою стверджує той факт, що спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 він приймає, подавши заяву до відповідної нотаріальної контори після спливу 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця, звертатиметься до суду для продовження терміну прийняття спадщини. Крім нього, є інший спадкоємець: дочка померлої, його сестра, ОСОБА_2 (а.с.48).
Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №82183594 від 12.08.2025 року, наданої приватним нотаріусом Бойко Л.П. у зв`язку з відкриттям спадкової справи за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.26).
Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70960867 від 20.12.2022 року, наданого Покровською міською державною нотаріальною конторою, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи. Номер у Спадковому реєстрі: 70061141. Номер у нотаріуса: 81/2022. Спадкодавець: ОСОБА_4 (а.с.47).
Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №70960351 від 20.12.2022 року, наданого Покровською міською державною нотаріальною конторою, у зв`язку з відкриттям спадкової справи, знайдено таку інформацію: ОСОБА_4 . Дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_1 . За вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.47об).
Згідно довідки №101-96 від 09.03.2026 року, наданої АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», з 02.02.1995 по 22.05.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працював на АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ “ПОКРОВСЬКИЙ ГІРНИЧО- ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ”. 22.05.2024 року ОСОБА_3 був звільнений на підставі пункту 1 статті КЗпП України (у зв`язку зі скороченням штату працівників). З 22.09.2009 року до дати звільнення (22.05.2024) ОСОБА_3 працював на посаді оглядача-ремонтника вагонів 5 розряду в залізничному цеху АТ “ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК”. Відомості про використаним відпусток: у період з 01.06.2022 по 22.05.2024 ОСОБА_3 надавались щорічні відпустки наступної тривалості: з 01.05.2023 по 07.05.2023 - 7 календарних днів; з 08.05.2023 по 24.05.2023 - 17 календарних днів; з 01.01.2024 по 07.01.2024 - 7 календарних днів. Відомості про знаходження працівника па простої: 2022 рік: з 25.11.2022 по 31.12.2022 (25 змін); 2023 рік: з 01.01.2023 по 31.08.2023 (141 зміна); 2024 рік: з 25.01.2024 по 22.05.2024 (82 зміни). Фактичне виконання обов`язків: в інший час зазначеного періоду (з 01.06.2022 по 22.05.2024), за виключенням вказаних вище днів відпусток, ОСОБА_10 фактично виконував свої посадові обов`язки відповідно до табелів обліку робочого часу (а.с.162).
Так, у відповідності до положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до положень ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.
Згідно положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до положень ст.ст.1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно положень ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України).
В той же час, відповідно до положень ст.ст.1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.
Відповідно до положень ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Виходячи з вище викладеного, можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.
Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.
У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за законом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за заповітом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за законом.
При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.
Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06 лютого 2013 року в справі №6-167цс12.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.
Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.
Як встановлено судом, позивач ОСОБА_3 не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а на підставі ст.1272 ЦК України, звернувся до суду із позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи, що передбачений законом строк для прийняття спадщини він пропустив внаслідок бойових дій, що велися за місцем його проживання на території Бучанського району Київської області та внаслідок великої відстані між місцем його постійного проживання і місцем знаходження спадкового майна.
Суд звертає увагу, що ОСОБА_3 у своєму позові зазначає, що він не мав змоги в терміни, визначені чинним законодавством України подати заяву про прийняття спадщини, так як зареєстрований та постійно проживав і проживає в іншій місцевості, а саме за адресою: АДРЕСА_3 . Це твердження є неправдивим, так як на протязі багатьох років він постійно проживав і проживає станом на поточну дату, офіційно працював і по теперішній час вважається працевлаштованим в м. Покров Нікопольського району Дніпропетровської області. Фактичне його місце проживання: АДРЕСА_4 . Офіційне працевлаштування: робітник (оглядач-ремонтник вагонів) залізничного цеху АТ «Покровський ГЗК». Згідно інформації, наданої інженером з ОНП ОСОБА_11 , ОСОБА_3 з 01.06.2022 року по 24.11.2022 року знаходився на робочому місці, з 25.11.2022 року по 31.12.2022 року працював з урахуванням простоїв на підприємстві. На протязі 2023 року працював, перебував в простоях, перебував у щорічній відпустці і інше, тобто твердження позивача про те, що він постійно перебував за місцем реєстрації є неправильним, так як неможливо територіально перебувати одночасно в двох місцях, які розділені сотнями кілометрів. Працювати в м. Покров, а повертатися з роботи до свого житла в смт. Ворзель Київської області практично та й теоретично неможливо. 
Також суд звертає увагу, що позивач у своєму позові зазначає, що не мав змоги вчасно заявити себе як спадкоємець, тому що смт. Ворзель Київської області був під окупацією, однак 01.04.2022 року Збройні Сили України звільнили селище. Під окупацією смт. Ворзель Київської області був лише 33 дні. Налагоджуватися життя в селищі почалося з квітня 2022 року, ще задовго до смерті його матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в міській лікарні Покрова.
Згідно пояснень відповідачки, її брат, перебуваючи в м. Покров, рідко навідував батьків при їх житті і жодного разу не навідав матір у лікарні, хоча знав, що вона була паралізована, з`явився лише на похорон, як сторонній наглядач, не приймав участі в похованні матері, не підтримував їхнього батька ні морально, ні матеріально. В м. Покров у її брата є квартира, що розташована по АДРЕСА_4 , в якій він постійно проживав і проживає і у якій він має свою частку у праві власності. Також у відкритому доступі інтернет простору існує інформація про те, що смт. Ворзель Київської області зазнав ушкоджень від російської агресії, однак центр селища, а саме будинок по АДРЕСА_5 , де розташована квартира, яка належить позивачу, не був пошкодженим, внаслідок чого квартира не постраждала.
З цих підстав суд вважає, що позивач ОСОБА_3 знав про наявність спадщини після смерті матері та не був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з часу відкриття спадщини. І тільки 18 березня 2024 року він звернувся до державного нотаріуса Покровської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Полянського Ю.М. для отримання свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті матері. Однак, нотаріус постановою від 18.03.2024 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
У позовній заяві позивач не зазначає обґрунтованих підстав, які б перешкоджали йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
З урахуванням заперечень відповідача проти задоволення позову, а також встановленого судом факту обізнаності позивача про наявність спадщини та відсутності об`єктивних перешкод для подання ним заяви про прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що представник позивача не довела існування поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а відтак не підтвердила обґрунтованість заявлених вимог. Тому, у задоволенні позову необхідно відмовити.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та враховуючи, що у задоволенні позову було відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 247, 263-265 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 «про визначення додаткового строку для прийняття спадщини» - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повний текст рішення складено 28.04.2026р.

Суддя Покровського  міського суду	  В. І. Томаш