Справа № 522/19739/25-Е
Провадження № 2/522/3812/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Чорнухи Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Донцової Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди, у якій позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» щодо нерозгляду та ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 09.07.2025 про закриття банківських рахунків;
зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк» закрити банківські рахунки суб`єкта незалежної професійної діяльності ОСОБА_1 : № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 ;
стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 25 000,00 гривень.
Позовна заява обґрунтована тим, що 18.07.2022 ОСОБА_1 - фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність приватного виконавця, та Акціонерне товариство «Державний ощадний банк» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» уклали договір банківського рахунку №0525, за яким відповідачем відкрито позивачу банківський рахунок № НОМЕР_1 в гривні України. Також 18.07.2022 позивач та відповідач уклали договір банківського рахунку №0525-1, за яким відповідачем відкрито позивачу банківські рахунки: № НОМЕР_2 в гривні України; № НОМЕР_3 в гривні України. Позивач - фізична особа - суб`єкт незалежної професійної діяльності, з 25.06.2020 до 05.06.2025 здійснювала професійну діяльність приватного виконавця Одеської області. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 05.06.2025 №1085/7 діяльність приватного виконавця Матвійчук Наталії Євгеніївни припинена, запис про припинення діяльності внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України. За приписами ч. 1 ст. 45 Закону №1403-VIII приватний виконавець зобов`язаний припинити діяльність з дня внесення до Єдиного реєстру приватних виконавців України інформації про припинення діяльності приватного виконавця. 09.07.2025 позивач направила на офіційну електронну адресу відповідача contact-centre@oschadbank.ua заяву про закриття вищезазначених рахунків. 09.07.2025 позивач у відділенні ТВБВ №10015/0611 Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заповнила бланки на закриття вищезазначених рахунків. Керівник відділення просила зачекати на відповідь її керівництва щодо закриття рахунків. Станом на 21.08.2025 офіційної відповіді на заяву про закриття рахунків відповідачем не надано, банківські рахунки, відкриті для здійснення професійної діяльності приватного виконавця, станом на 21.08.2025 АТ «Ощадбанк» не закриті, у зв`язку з чим на рахунок для обліку депозитних сум продовжують поступати стягнуті з боржників кошти, зокрема від роботодавців. В усній формі керівником відділення ТВБВ №10015/0611 повідомлено, що головним офісом банку відмовлено у закритті рахунків у зв`язку з наявністю заборгованості за їх обслуговування, вимагаючи сплатити борг за розрахунково-касове обслуговування. Позивач вважає, що зазначені дії посадових осіб АТ «Ощадбанк» є безпідставними та незаконними у зв`язку з тим, що професійна діяльність клієнта банку припинена, отже передбачені законодавством рахунки, відкриті для здійснення такої діяльності, повинні бути закриті на підставі заяви клієнта та підтверджуючих документів про припинення діяльності. У зв`язку з тим, що на відкриті в АТ «Ощадбанк» рахунки для здійснення виконавчого провадження продовжують поступати стягнуті з боржників кошти, зокрема від роботодавців, які позивач вимушений повертати платникам, постійно контролюючи та перебуваючи у напруженні у зв`язку з необхідністю розпорядження чужими коштами, права розпорядження якими у позивача вже немає, позивачу спричиняється моральга шкода.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.10.2025 відкрите провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди. Цивільну справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження на 19.11.2025.
10.11.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник позивача просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову. 
Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що 20.08.2025 АТ «Ощадбанк» надало відповідь ОСОБА_1 , в якій зазначено, що АТ «Ощадбанк» розглянув лист від 22.07.2025 щодо закриття рахунків, які відкрито на її ім`я як приватного виконавця у зв`язку із закінченням діяльності. Частина 4 статті 1075 ЦК України банк може відмовитися від договору банківського рахунку та закрити рахунок клієнта, серед яких зокрема: відсутність залишку грошових коштів на цьому рахунку. Також проінформовано, що станом на 20.08.2025 на рахунках заявника обліковується прострочена абонентська плата в розмірі 13046,00 гривень. Зазначено про необхідність виконання умов договору, що є обов`язковою передумовою для здійснення процедури закриття поточного рахунку. Враховуючи наявність заборгованості у ОСОБА_1 за розрахунково-касове обслуговування за вищевказаними договорами банківських рахунків, за якою банком здійснюються заходи щодо примусового стягнення у судовому порядку та відсутності достатніх підстав для закриття рахунків ОСОБА_1 . Також відповідач зазначив, що позивач не надала належних і допустимих доказів, що підтверджують факт заподіяння їй моральної шкоди. Не наведено жодних даних про погіршення психоемоційного стану, втрату нормальних життєвих зв`язків чи приниження честі та гідності. Дії відповідача не мали характеру, який міг би спричинити моральні страждання.
У підготовче засідання 19.11.2025 учасники справи не з`явились. Розгляд справи відкладено на 29.01.2026.
У підготовче засідання 29.01.2026 з`явились позивач та представник відповідача - Приходько В.М. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, постановленою у підготовчому засіданні 29.01.2026 без викладення окремим документом, закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті на 01.04.2026.
Судове засідання 01.04.2026 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді на навчанні. Розгляд справи відкладено на 26.05.2026.
У судове засідання 26.05.2026 з`явились позивач та представник відповідача - Приходько В.М. Сторони підтримали свої вимоги і заперечення, викладені у заявах по суті.
На підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України суд відклав ухвалення та проголошення рішення суду до 05.06.2026. У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді у період з 01.06.2026 до 05.06.2026 включно, рішення суду складено 08.06.2026.
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, вислухавши доводи учасників справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України(далі - ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3-4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч. 1ст. 78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Пункт 8 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України).
Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Договір банківського рахунку укладається в письмовій формі для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами (ч. 1 ст. 1067 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.
Клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором (ч. 4 ст. 1068 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Банк не має права за заявою клієнта розривати договір банківського рахунка чи вчиняти інші дії, що мають наслідком припинення договору, у разі якщо грошові кошти, що знаходяться на відповідному рахунку, заморожені відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення". Клієнт не має права без згоди обтяжувача за домовленістю з банком чи односторонньо, у тому числі шляхом односторонньої відмови від виконання зобов`язання, розривати договір банківського рахунка чи вчиняти інші дії, що мають наслідком припинення договору, у разі якщо майнові права на грошові кошти, що знаходяться на відповідному рахунку, є предметом обтяження, якщо інше не передбачено умовами обтяження. Правочини, вчинені з порушенням цієї вимоги, є нікчемними.
Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою чи в порядку, встановленому законом, перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами (ч. 3 ст. 1075 ЦК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 1075 ЦК України банк може відмовитися від договору банківського рахунка та закрити рахунок клієнта у разі:
відсутності операцій за рахунком клієнта протягом трьох років підряд та відсутності залишку грошових коштів на цьому рахунку;
наявності підстав, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення". Залишок грошових коштів на рахунку клієнта повертається клієнту;
наявності підстав, передбачених Податковим кодексом України. Залишок грошових коштів на рахунку клієнта повертається клієнту.
Порядок відкриття та закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг з обслуговування рахунків (далі - надавач платіжних послуг) та особливості здійснення платіжних операцій за окремими рахунками користувачів, що відкриваються відповідно до законів України регулюється Інструкцією про порядок відкриття та закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг з обслуговування рахунків, затвердженою постановою Правління НБУ № 162 від 29.07.2022 (надалі - Інструкція № 162).
Відповідно до п. 13 розділу І Інструкції № 162 умови відкриття рахунку та особливості його обслуговування і закриття зазначаються в договорі, що укладається між надавачем платіжних послуг та користувачем - власником рахунку, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції. Договір банківського рахунку, договір банківського вкладу, договір рахунку умовного зберігання (ескроу), договір платіжного рахунку, договір про надання платіжних послуг укладаються між надавачем платіжних послуг та користувачем з урахуванням вимог, визначених Законом та Законом України "Про фінансові послуги та фінансові компанії".
Користувач подає заяву про закриття рахунку до надавача платіжних послуг у порядку, визначеному договором (п. 26 розділу І Інструкції № 162).
Суд встановив, що приватний виконавець Матвійчук Наталія Євгеніївна 18.07.2022 подала до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» філія - Одеське регіональне управління (надалі - АТ «Ощадбанк» ) три заяви про відкриття поточних рахунків у гривнях для зарахування коштів виконавчого провадження. 
Також 18.07.2022 між АТ «Ощадбанк» (банк) та ОСОБА_1 (клієнт) укладені такі договори банківського рахунку:
№ 0525 від 18.07.2022, згідно п. 2.1. якого банк протягом трьох банківських днів після надання всіх необхідних документів зобов`язався відкрити клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні України, та надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування, відповідно до умов цього договору, законодавства України, в т.ч. нормативно-правових актів Національного банку України;
№ 0525-1 від 18.07.2022 - згідно п. 2.1. якого банк протягом трьох банківських днів після надання всіх необхідних документів зобов`язався відкрити клієнту поточні рахунки № НОМЕР_4 в гривні України, № НОМЕР_5 в гривні України, та надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування, відповідно до умов цього договору, законодавства України, в т.ч. нормативно-правових актів Національного банку України.
Вказані поточні рахунки були відкриті та позивач використовував їх для здійснення незалежної професійної діяльності приватного виконавця, що не заперечується сторонами.
Пунктом 3.1. договорів банківського рахунку від 18.07.2022 передбачено, що вартість послуг, які надаються банком клієнту за цим договором відповідно до переліку операцій з розрахункового обслуговування, оплачується клієнтом в порядку та розмірах, вказаних в тарифах за послуги АТ «Ощадбанк». Тарифи є невід`ємною частиною цього договору і можуть бути змінені в порядку, встановленому цим договором. 
Порядок закриття рахунку визначений розділом 8 договорів банківського рахунку від 18.07.2022. Зокрема, п. 8.1.1. договорів визначено, що рахунок (-ки) може (-уть) бути закритий (-і) у таких випадках: за заявою клієнта.
Пунктом 8.2 договорів банківського рахунку від 18.07.2022 визначено, що залишок коштів на рахунку (ах) клієнта у разі закриття рахунку (ів)
-згідно підпункту 8.1.1. цього Договору перераховується банком на інший зазначений Клієнтом рахунок на підставі платіжного доручення клієнта або видається клієнту готівкою;
-згідно підпункту 8.1.2. та 8.1.4. цього договору перераховується банком згідно з законодавством України;
-згідно підпункту 8.1.3. цього договору банк або переказує на інший зазначений клієнтом рахунок видає клієнту готівкою, або переносить для обліку на інші рахунок(ки) відповідно до нормативно-правових актів України (при цьому проценти на залишок коштів на таких рахунках не нараховуються).
Згідно Стандартних тарифів на банківські послуги для клієнтів великого корпоративного, мікро, малого та середнього бізнесу вартість послуги із закриття рахунку (рахунків) в національній та/або іноземній валюті за заявою клієнта - 100 гривень. Плата за послугу сплачується один раз за будь-яку кількість поточних рахунків, що закриті протягом одного дня, строк оплати комісії не пізніше дати закриття рахунку.
09.07.2025 ОСОБА_1 направила на електронну пошту АТ «Ощадбанк» заяву про закриття рахунків № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_1 .
22.07.2025 ОСОБА_1 звернулась до АТ «Ощадбанк» із скаргою у якій зазначила про подання заяви про закриття рахунків та їх не закриття банком станом на 22.07.2025, а також не надання офіційної відмови у закриття рахунків.
Також ОСОБА_1 звернулась до Національного банку України у зв`язку з не закриттям її рахунків та не надання банком відмови у їх закритті.
Листом вих. № 74/5-04/105014/2025 від 14.08.2025 АТ «Ощадбанк» повідомило Національний банк України, що станом на 13.08.2025 на рахунках Клієнта обліковується прострочена абонентська плата в розмірі 13046,00 гривень. Клієнта проінформовано про необхідність виконання умов договору, що є обов`язковою передумовою для здійснення процедури закриття поточних рахунків.
Листом вих. № 74/5-01/107846/2025 від 20.08.2025 АТ «Ощадбанк» повідомило позивача, що станом на 20.08.2025 на рахунках Клієнта обліковується прострочена абонентська плата в розмірі 13046,00 гривень. Проінформовано про необхідність виконання умов договору, що є обов`язковою передумовою для здійснення процедури закриття поточних рахунків.
Позивач у судовому засіданні не заперечувала, що усно їй повідомили про наявність заборгованості за рахунком, однак, зазначила, що не згодна із розміром заборгованості та вважає, що наявність заборгованості може бути підставою для звернення банку до суду із позовом про стягнення заборгованості, але не може бути підставою для відмови у закритті рахунку.
Згідно п. 121 розділу ХV Інструкції №162 надавач платіжних послуг закриває поточні/платіжні рахунки користувачів:
1) на підставі заяви про закриття поточного рахунку/заяви про закриття платіжного рахунку користувача, крім випадків, визначених у пункті 122 розділу XV цієї Інструкції;
2) на підставі рішення відповідного органу, на який згідно із законодавством України покладено функції щодо припинення юридичної особи-резидента, відокремленого підрозділу юридичної особи-нерезидента, представництва юридичної особи-нерезидента, яке не здійснює підприємницької діяльності (за заявою про закриття поточного рахунку/заявою про закриття платіжного рахунку, поданою ліквідатором, головою або членом ліквідаційної комісії, керуючим санацією);
3) у разі смерті власника рахунку - фізичної особи/фізичної особи-підприємця/особи, яка провадила незалежну професійну діяльність, після виплати коштів спадкоємцю(ям) та іншим особам на підставі документів, визначених законодавством України;
4) на підставах, передбачених законодавством України або договором між надавачем платіжних послуг та користувачем.
Пунктом 124 розділу ХV Інструкції №162 встановлено, що надавач платіжних послуг закриває поточний/платіжний рахунок юридичної особи-резидента/відокремленого підрозділу юридичної особи-нерезидента/представництва юридичної особи-нерезидента, яке не здійснює підприємницької діяльності/фізичної особи-підприємця (якщо немає залишку коштів на рахунку) на підставі інформації, отриманої від контролюючих органів, та перевірки її в Єдиному державному реєстрі в порядку, визначеному законодавством України, про державну реєстрацію припинення юридичної особи-резидента/відокремленого підрозділу юридичної особи-нерезидента/представництва юридичної особи-нерезидента, яке не здійснює підприємницької діяльності/підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця або самостійного виявлення таких відомостей в Єдиному державному реєстрі.
Банк закриває поточний рахунок юридичної особи-резидента/відокремленого підрозділу юридичної особи-нерезидента/представництва юридичної особи-нерезидента, яке не здійснює підприємницької діяльності, що ліквідувалася(ося) (якщо є залишок коштів на рахунку), у порядку, передбаченому в абзаці першому пункту 124 розділу XV цієї Інструкції, а залишок коштів перераховує на балансовий рахунок для обліку коштів за недіючими рахунками.
Відповідно до п. 127 розділу ХV Інструкції №162 надавач платіжних послуг за наявності коштів на поточному/платіжному рахунку, який закривається на підставі заяви про закриття поточного рахунку/заяви про закриття платіжного рахунку користувача, здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних інструкцій стягувачів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно із заявою користувача).
Датою закриття поточного/платіжного рахунку є день надання користувачем заяви до надавача платіжних послуг, якщо на поточному/платіжному рахунку користувача немає залишку коштів. Датою закриття поточного/платіжного рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком робочий день, якщо на поточному/платіжному рахунку користувача є залишок коштів.
Дата закриття поточного/платіжного рахунку, операції за яким здійснюються за допомогою електронних платіжних засобів, визначається в договорі банківського рахунку/договорі платіжного рахунку.
Надавач платіжних послуг закриває поточний/платіжний рахунок користувача та видає користувачу довідку про закриття рахунку безкоштовно із зазначенням дати закриття рахунку.
Інструкція № 162 не передбачає право банку відмовити у закритті рахунку у разі наявності заборгованості за рахунком користувача. Не передбачене таке право і договорами банківського рахунку № 0525 від 18.07.2022 та 0525-1 від 18.07.2025, укладеними між позивачем та відповідачем.
Отже, відмова відповідача у закритті рахунків позивача у зв`язку з наявністю заборгованості за обслуговування рахунку, не відповідає чинному законодавстві та умова договорів, укладених між сторонами.
Інструкцією також врегульовано питання закриття рахунку у разі, якщо в день подання заяви про закриття рахунку на ньому є залишок коштів. 
Відповідач не надав суду доказів того, що станом на 09.07.2025 та у подальшому на рахунку позивача постійно був залишок коштів, наявність якого не надавала можливості закрити банківські рахунки.
Суд відхиляє доводи відповідача про наявність підстав для відмови у закритті рахунків у зв`язку з не здійсненням позивачем оплати за закриття рахунків згідно тарифів банку, оскільки у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач повідомляв ОСОБА_1 про необхідність здійснення такої оплати та вона відмовилась оплачувати послугу із закриття рахунку. До того ж з листів АТ «Ощадбанк» вих. № 74/5-04/105014/2025 від 14.08.2025 та вих. № 74/5-01/107846/2025 від 20.08.2025 вбачається, що підставою для відмови у закритті рахунків була наявність простроченої позивачем абонентської плати в розмірі 13046,00 гривень. Про необхідність оплати послуги із закриття рахунку у зазначених листах відповідач не зазначав.
Посилання відповідача на ч. 4 ст. 1075 ЦК України є нерелевантним до виниклого спору, оскільки вказаною нормою передбачені випадки, коли банк може відмовитися від договору банківського рахунка та закрити рахунок, тобто, випадки закриття рахунку за ініціативою банку. У цій справ з ініціативою про закриття рахунку виступив клієнт/користувач рахунку.
З огляду на наведене правове регулювання, встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині зобов`язання відповідача закрити банківській рахунки.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду та ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 09.07.2026 про закриття банківських рахунків, то під час розгляд справи було встановлено, що відповідна заява позивача була розглянута та позивачу була надана відповідь за результатами її розгляду. Отже, у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Законом України від 19 травня 2011 року № 3390-VI «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» пункт 5 частини першої статті 4 Закону про захист прав споживачі викладений в чинній редакції, яка не обмежує відшкодування моральної шкоди лише заподіянням небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.
У постанові від 01.09.2020 у справі № 216/3521/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила: «Закон про захист прав споживачів (як в чинній редакції, так і в редакції, чинній станом на дату укладення Договору) не містить застережень про те, що моральна шкода споживачу відшкодовується лише у разі завдання шкоди його життю чи здоров`ю. (…).
Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.»
Отже, споживач має право на відшкодування моральної шкоди, у разі доведення належними, допустимим та достатніми доказами заподіяння такої моральної шкоди.
У абзаці 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298 цс 18) зроблено висновок про те, що моральною шкодою визначаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють під час розгляду справи. Тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі.
Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її безпідставного збагачення.
Позивач зазначила про те, що на не закриті рахунки продовжують надходити кошти, у зв`язку з чим позивач перебуває у напрузі та вимушена здійснювати повернення цих коштів. Позивач не навела інших доводів щодо того яким чином не закриттям рахунків їй заподіяна моральна шкода та у чому саме полягає заподіяна моральна шкода.
З огляду на принципи розумності, справедливості та співмірності, доводи позивача щодо переживань у зв`язку з незакриттям рахунків, суд вважає обгрунтованим стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 2000,00 гривень. 
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Згідно з п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.
Таким чином, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за одну задоволену позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 1211,20 гривень та часткове задоволення позовної вомги про стягнення моральної шкоди 96,90 грмвент, всього - 1308,10 гривень.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.
Зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (код ЄДРПОУ 00032129, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г) закрити банківські рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 , які були відкриті за заявами приватного виконавця Матвійчук Наталії Євгеніївни (РНОКПП НОМЕР_6 ).
Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (код ЄДРПОУ 00032129, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 2000,00 гривень.
Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (код ЄДРПОУ 00032129, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г) в дохід держави суму судового збору у розмірі 1308,10 гривень (одна тисяча триста вісім гривень 10 коп.).
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         Юлія ЧОРНУХА
08 червня 2026 року