Справа № 212/10297/25 
Провадження № 2/206/1198/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.05.2026 Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
Головуючого судді Поштаренко О.В.,
з участю: 
секретаря судового засідання Содоль М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, про визнання права власності на житло, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Волошко А.В. звернулася до Самарського районного суду міста Дніпра із позовною заявою до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, про визнання права власності на житло, яка мотивована тим, що Згідно з реєстраційним посвідченням, виданого Дзержинським бюро технічної інвентаризації, що житловий будинок на АДРЕСА_1 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1 на підставі договору. Записано до реєстрової книги за № 766/4. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою АДРЕСА_1 (інвентарний номер 64 кв. 40) власник будинку: ОСОБА_1 . Поверховий план знято на будову літ А-1 АДРЕСА_2 . Відповідно до Журналу внутрішніх обмірів та підрахунків площ приміщень А-1 по АДРЕСА_1 : 
I.сіни – службов.: всього – 6,4; 
II.комора – службов.: всього – 1,7; 
III. сіни – службов.: всього – 8,1; 
1. кухня – службов.: загальна – 7,8, всього – 7,8; 
2. кімната – житлова: загальна – 9,9, всього – 9,9; 
3. кімната – житлова: загальна – 20,3, всього – 20,3; 
4. кімната – житлова: загальна – 7,7, всього – 7,7; 
5. кімната – житлова: загальна – 9,8, всього – 9,8. 
Разом: загальна - 37,5, житлова - 29,7. 
Згідно домової книги для прописки громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані Позивачка та члени її родини. 24 лютого 2022 року розпочалась повномасштабна збройна агресія Російської Федерації проти України. Селище міського типу Щербинівка Донецької області почали обстрілювати військові Російської Федерації і позивач разом з сім`єю здійснили внутрішнє переміщення, що підтверджується довідкою від 05.07.2023 № 1612-5002847434 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Згодом стало відомо про знищення майна, яке перебувало у власності і постало питання подати дані щодо цього до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій з використанням електронної послуги «ЄВідновлення». Для подачі відповідної заяви необхідно було надати витяг з Реєстру речових прав на нерухоме майно, якого в позивача не було. При зверненні до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Кобеляцької територіальної громади Полтавського району Полтавської області для отримання відомостей з реєстру нерухомого майна в усному порядку було відмовлено у проведенні реєстраційних дій, оскільки у державного реєстратора відсутні відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно до 2013 року. 25 червня 2025 року позивачу було видано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову в проведенні реєстраційних дій № 79594743. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 (із змінами відповідно Наказу № 1151 від 15 липня 2025 року) Торецька міська територіальна громада (Бахмутський район, донецька область) віднесено до території активних бойових дій (Код - UA14020110000075529; найменування - Торецька міська територіальна громада за винятком с-ще Озарянівка, с-ще Курдюмівка, сще Шуми; виникнення можливості бойових дій - 24.02.2022) (додаток № 13). Так як житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрований в Реєстрі речових прав на нерухоме майна та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний об`єкт нерухомого майно, позивач ОСОБА_1 змушена звернутися до суду в порядку позовного провадження із заявою про визнання права власності на житловий будинок. Підсумовуючи, представник позивача Волошко А.В. просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа - 37,5 кв.м., житлова - 29,7 кв.м. з господарськими та побутовими спорудами.
Ухвалою Судді Самарського районного суду міста Дніпра Поштаренко О.В. від 26.02.2026 року було прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, про визнання права власності на житло та підготовче засідання призначено на 26.03.2026 на 10 год. 30 хв.
Ухвалою Судді Самарського районного суду міста Дніпра Поштаренко О.В. від 27.04.2026 року було закрито підготовче судове засідання у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, про визнання права власності на житло та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 12 травня 2026 року на 10 год. 25 хв.
Позивач, ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Волошко А.В., в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.
Представник відповідача - Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Також, просить винести рішення відповідно до законодавства України.
Судом у судовому засіданні досліджено оригінали документів, наданих на підтвердження заявлених вимог, перевірено доводи позивача та оцінено зібрані у справі докази відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства. За результатами їх оцінки суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на житло.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові Рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до Договору купівлі-продажу від 11.10.1994 року,  ОСОБА_2 , діючий на підставі довіреності, посвідченої Успенською сел./ адміністрацією, Одинцовського р-не, Московської обл., 7.10.1994 року за реєстром № 209, від імені ОСОБА_3 , та між ОСОБА_1 , склали договір про таке: ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_1 купила жилий будинок за номером сорок п`ять, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Жилий будинок складається з одної саманової будівлі А, а, а1, жилою площею 29,7 (двадцять дев`ять та сім) кв.м., з господарськими та побутовими спорудами: сарай, погріб, уборна, огородження, розташований на земельній ділянці. Цей жилий будинок належить продавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Дзержинською державною нотаріальною конторою 31.07.1993 року за реєстром №5015, зареєстрованого в Дзержинському БТІ 2.08.1993року за реєстром № 766 (а.с. 6-6 звортній бік).
Згідно з реєстраційним посвідченням, виданого Дзержинським бюро технічної інвентаризації, що житловий будинок на АДРЕСА_1 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1 на підставі договору. Записано до реєстрової книги за № 766/4 (а.с.30).
Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою АДРЕСА_1 (інвентарний номер 64 кв. 40) власник будинку: ОСОБА_1 (а.с. 25-29).
Згідно домової книги для прописки громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані позивач та члени її родини (а.с. 18-21).
Відповідно до рішення про відмову в проведені реєстраційних дій №79594743 від 25.06.2025 року, Державним реєстратором прав на нерухоме майно Рустамян Едуард Тігранович, Виконавчий комітет Кобеляцької міської ради, Полтавська обл., розглянувши заяву від 08.05.2025 за реєстраційним номером 66811920 відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, встановив наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: Заявником подано заяву про реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 згідно договору купівлі-продажу № 4762 від 11.10.1994 р., виданого державним нотаріусом Охріменко В.А., та довідки № М-417 від 23.04.2025, видавник – Торецька військова адміністрація. Відповідно до частини 3 пункту 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі – Закон) встановлюється відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Згідно правовстановлюючого документа, а саме договору купівлі-продажу, виникають суперечності в адресі нерухомого майна, оскільки у договорі купівлі-продажу вказано адресу: АДРЕСА_1 , а згідно довідки – АДРЕСА_1 , а в Реєстрі речових прав на нерухоме майно – АДРЕСА_1 . Отже, подані документи не дають змоги встановити, щодо якої адреси подана дана заява про набуття права власності (а.с. 7).
Судом встановлено, що житловий будинок, право власності на який просить визнати позивач, є тим самим об`єктом нерухомого майна, який зазначений у договорі купівлі-продажу від 11.10.1994 року, реєстраційному посвідченні БТІ, технічному паспорті та домовій книзі.
Наявні у справі документи підтверджують безперервний зв`язок між об`єктом нерухомості, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , об`єктом за адресою: АДРЕСА_1 та житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Зміна назви населеного пункту та перейменування вулиці відбулися внаслідок адміністративно-територіальних змін та не свідчать про зміну самого об`єкта нерухомого майна, його власника чи характеристик. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами, зокрема договором купівлі-продажу, реєстраційним посвідченням БТІ, технічним паспортом та домовою книгою.
За таких обставин суд доходить висновку, що розбіжності у зазначенні адреси об`єкта нерухомості мають технічний характер та не спростовують належність спірного житлового будинку позивачу на праві власності.
Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають державній реєстрації.
Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою або у разі втрати документа, який посвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності.
Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Частиною першою ст. 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними за умови, якщо їх реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 182, 319, 321, 328, 334, 392 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, про визнання права власності на житло - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа - 37,5 кв.м., житлова - 29,7 кв.м. з господарськими та побутовими спорудами.
Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суддя склав 01.06.2026 року.

Суддя О.В. Поштаренко