ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 910/15932/25 	

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., розглянув матеріали заяви від 25.05.2026 б/н Товариства з обмеженою відповідальністю “Євроінтеграл компані” про ухвалення додаткового рішення в справі
за позовом Остерської квартирно-експлутаційної частини (району), 
вул. Ювілейна, 3, селище Десна, Чернігівський район, Чернігівська область, 17024,
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Євроінтеграл компані”,
вул. Деміївська, 41, м. Київ, 03040,
про стягнення 2 800 648,00 грн

без виклику (повідомлення) сторін
УСТАНОВИВ:

11.05.2026, суд ухвалив рішення в справі № 910/15932/25, відмовив у повному обсязі в задоволенні позову Остерської квартирно-експлутаційної частини (району) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Євроінтеграл компані” про стягнення 2 800 648,00 грн. 
Повне судове рішення складене 18.05.2026, доставлене до електронних кабінетів сторін у підсистемі Електронний суд.
Суд, на момент ухвалення судового рішення, не вирішив питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу відповідача, позаяк останнім у відзиві заявлене клопотання про подачу до суду, в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), доказів на підтвердження фактичних витрат на професійну правничу допомогу в справі в установленому законом порядку та строки (орієнтовно заявлено 300 000,00 грн).
25.05.2026, від відповідача, надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу між сторонами його витрат на професійну правничу допомогу в цій справі в розмірі 300 000,00 грн; та про долучення доказів на підтвердження їх фактичного розміру. До клопотання додав: договір про надання правової (правничої) допомоги від 21.03.2026, укладений між адвокатом Калініченком Б.І. та ТОВ “Євроінтеграл компані”; акт надання послуг від 22.05.2026 № 1 та опис наданих послуг (з їх переліком) до вказаного договору.
Враховуючи, що відповідач був відсутній в судовому засіданні на момент оголошення скороченого судового рішення в справі, в той час як його повний текст складений 18.05.2026 та доставлений до електронного кабінету відповідача та його представника в той самий день, граничний строк для подачі доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу в справі для відповідача сплив 25.05.2026, з урахуванням правил обчислення процесуальних строків визначених у статті 116 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного, суд прийняв до розгляду заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення в справі, що подана з дотримання вимог частини 8 статті 129 ГПК України; встановив позивачу строк не пізніше 05.06.2026, для подачі до суду письмових заперечень (в разі наявності) відносно розміру судових витрат у цій справі, заявлених відповідачем до відшкодування (ухвала від 01.06.2026).
За частинами 1, 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішене питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати – без повідомлення учасників справи.
За частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.
За частиною 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За частиною 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, в разі відмови в позові на позивача.
Частиною 2 статті 126 цього Кодексу передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За приписами частини 3 статті 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як вбачається з матеріалів справи, за умовами договору про надання правової (правничої) допомоги від 21.03.2026, укладеного між адвокатом Калініченко Борисом Ігоровичем та ТОВ «Євроінтеграл компані» (клієнт), адвокат взяв на себе зобов`язання за плату (гонорар) у порядку та на умовах, визначених цим договором, забезпечити представництво інтересів клієнта в суді в справі № 910/15932/25 за позовом Остерської КЕЧ (району) до ТОВ «Євроінтеграл компані» про стягнення 3 091 720,00 грн, а клієнт зобов`язався оплатити надані адвокатом послуги на умовах, визначених цим договором (п. 1.1.).
За правову допомогу, передбачену п. 1.1. цього договору, клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) у розмірі 300 000,00 грн. Обов`язок щодо виплати винагороди (гонорару), визначеного в п.4.1. цього договору, виникає в клієнта протягом 60-ти днів з дня отримання повного тексту рішення суду першої інстанції. Днем приймання послуг з правової допомоги є день підписання акту приймання-передачі наданих послуг (пункти 4.1., 4.2., 4.4.).
Сторонами, 22.05.2026, на виконання умов договору про надання правової (правничої) допомоги від 21.03.2026 б/н, у двосторонньому порядку, складений акт надання послуг б/н, згідно з яким адвокатом надані, а ТОВ «Євроінтеграл компані» прийняті послуги щодо представництва інтересів Товариства в суді по справі № 910/15932/25, загальна вартість яких склала 300 000,00 грн.
Частиною 3 статті 126 ГПК України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з описом наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 21.03.2026 б/н, адвокатом, у ході представництва інтересів клієнта в суді першої інстанцій в справі № 910/15932/25 витрачено 33 години робочого часу, що включило: попередній аналіз наданих клієнтом документів щодо правовідносин між ТОВ «Євроінтеграл компані» та Остерською КЕЧ (району) (14 год); пошук практики в подібних правовідносинах (2 год); складання та подання відзиву на позов (7 год); аналіз відповіді на відзив та складання заперечень (7 год); забезпечення представництва інтересів клієнта під час розгляду справи № 910/15932/25 у судових засіданнях: 06.04.2026, 27.04.2026 та 04.05.2026 (3год).
Адвокат Калініченко Б.І. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 9940/10, видане на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 15.04.2021 № 86) представляв інтереси ТОВ «Євроінтеграл компані» в цій справі на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АІ № 2161174, виданого 24.03.2026.
За змістом п. 1 частини 2 статті 126 та частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Витрати за надану професійну правничу допомогу, в разі підтвердження обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 частини 2 статті 126 ГПК України). 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 висловлена правова позиція, що домовленість про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такою, що склалась між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та значенням для сторін.
За приписами частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України.
Частинами 5, 6 даної статті передбачено, що в разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивач, у відповіді на відзив, заявляв про незгоду з розміром витрат відповідача на правничу допомогу в цій справі.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, в рішеннях: від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 – 36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір – обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах: від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної в них інформації. 
Зокрема, чи відповідають зазначені в документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено в документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та в сукупності відповідати вимогам статей 75 – 79 ГПК України.
Матеріалами справи підтверджується, що під час судового розгляду даної справи адвокатом Калініченко Б.І. фактично надана наступна правова допомога, вартість якої підлягає розподілу між сторонами з урахуванням принципу пропорційності (частина 4 статті 129 ГПК України), розумності та обґрунтованості: 1) підбір нормативно-правової бази, аналіз судової практики, формування правової позиції клієнта в справі шляхом подачі відзиву на позов у порядку статей 165, 178 ГПК України; 2) аналіз відповіді позивача на відзив та подання до суду заперечень в порядку статей 167, 184 ГПК України; 3) участь адвоката в підготовчих засіданнях: 06.04.2026, 27.04.2026, 04.05.2026 (у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів). 
За висновком суду, фактично витрачений адвокатом час на представництво інтересів відповідача в цій справі в суді першої інстанції (згідно з наведеним вище переліком) явно завищений (за розрахунком адвоката складає 33 години робочого часу), так само як і заявлена до відшкодування вартість таких послуг (300 000,00 грн), та не відповідає критерію розумності, беручи до уваги ступінь складності справи та обсяг доказів, що потребували вивчення (позов ґрунтується виключно на аудиторському звіті від 30.05.2025 № 535/29/9), є неспіврозмірною у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг в аналогічних справах.
Суд, беручи до уваги ступінь складності справи, предмет спору та його ціну, характер та обсяг наданих адвокатом послуг (перелік яких наведений вище), виходячи з принципу розумності, справедливості та пропорційності, керуючись частинами 4, 5 статті 129 ГПК України, вирішив покласти на позивача відшкодування судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 28 006,48 грн (1% від ціни позову).
Керуючись статтями 123, 126, 129, 233, 238, 244 ГПК України, господарський суд 

УХВАЛИВ:
1. Задовольнити частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Євроінтеграл компані” (код ЄДРПОУ 43528348) від 25.05.2026 б/н про ухвалення додаткового рішення в справі про розподіл витрат на правничу допомогу.
2. Стягнути з Остерської квартирно-експлутаційної частини (району) (код ЄДРПОУ 07807645; вул. Ювілейна, 3, селище Десна, Чернігівський район, Чернігівська область, 17024) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Євроінтеграл компані” (код ЄДРПОУ 43528348; вул. Деміївська, 41, м. Київ, 03040) 28 006,48 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
3. У іншій частині заяви, відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини додаткового рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду, в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко