П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/15790/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П. 
Суддя-доповідач - Гонтарук В. М. 
22 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гонтарука В. М. 
суддів: Моніча Б.С.  Білої Л.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Позивач своїм правом, передбаченим, ст.ст. 300, 304 КАС України не скористалась та не подала відзив на апеляційну скаргу.
Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ОСОБА_1 , отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
22.08.2025, ОСОБА_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою щодо здійснення перерахунку та виплату пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності з 08.11.2001 р. по 31.12.2003 р. згідно п. 3-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до принципу екстериторіальності, заява позивачки розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 29.08.2025 року за результатами розгляду заяви було прийнято рішення № 968250868053 "Про відмову в перерахунку пенсії", оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків. Відтак, підстав для зарахування вказаного періоду до страхового стажу немає.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі - Закон №1058).
Статтею 11 Закону № 1058-IV визначено перелік осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.
Пунктом 2 зазначеної статті визначено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. З 01.01.2004 страховий стаж обчислюється органами Пенсійного фонду за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (згідно сплати страхових внесків). Страховий стаж обчислюється у місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків не менша ніж мінімальний страховий внесок. Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків менша, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою ніж мінімальний страховий внесок.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VIII внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно п. 3-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону 1058-IV, до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:
- з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;
- з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Також постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.
Отже, законодавчо були змінені умови щодо зарахування до страхового стажу періодів ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування.
За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.
З огляду на це, обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу при обчисленні пенсії періоду здійснення особою підприємницької діяльності є сплата за весь наведений період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.
Позивачка перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області з 06.10.2010 та одержує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України "Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування". Зарахований відповідачем страховий стаж позивача складає понад 27 років 11 місяців 1 день.
22.08.2025, ОСОБА_1 , звернулась до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності з з 08.11.2001 р. по 31.12.2003 р. у повному обсязі.
Як вбачається з довідки Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 23.07.2025 №10891/6/22-01-24-13 ОСОБА_1 перебувала на обліку у Головному управління ДПС у Хмельницькій області з 08.11.2001 по 12.03.2009 року. В інтегрованих картках платника ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 22.07.2025 заборгованість зі сплати податків і зборів відсутня.
Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, здійснюючи підприємницьку діяльність за період з 08.11.2001 по 31.12.2003, позивачка, перебувала на спрощеній системі оподаткування та сплачувала кошти до Пенсійного фонду України (42% від суми сплаченого єдиного податку перераховувались на рахунок територіального управління Пенсійного фонду). Таким чином, вказаний період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивачки в повному обсязі незалежно від розміру сплати страхових внесків.
Отже, суд дійшов висновку, що пенсійним органом протиправно не зараховано до страхового стажу період здійснення позивачем підприємницької діяльності, під час якої 42% від суми сплаченого єдиного податку перераховувались на рахунок територіального управління Пенсійного фонду.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що період провадження позивачем підприємницької діяльності з 08.11.2001 по 31.12.2003 має бути зарахований до його страхового стажу. Тому слід зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу роботи позивачки період провадження підприємницької діяльності з 08.11.2001 по 31.12.2003.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення, так і для її перерахунку, пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Страховий стаж позивача, який врахований пенсійним органом, складає 27 років 11 місяців 1 день. З урахуванням періоду з 08.11.2001 по 31.12.2003 загальний страховий стаж позивачки є достатнім для перерахунку пенсії за віком.
Суд також звертає увагу, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату внесків для нарахування пенсії за період не є підставою для позбавлення особи права на призначення пенсії.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.08.2025 №968250868053 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, є протиправним та підлягає скасуванню.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено. 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Моніч Б.С.    Біла Л.М.