ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/9414/25 пров. № А/857/1783/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Мандзія О.П., 
суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року у справі №380/9414/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Потабенко В.А.,
дата ухвалення рішення 19 листопада 2025 року,
місце ухвалення рішення м. Львів,
дата складення повного тексту рішення 19 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИВ:
У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі – ГУ ПФУ в Закарпатській області), у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області №134450020946 від 04.04.2025 про відмову у призначенні пенсії;
- зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 28.03.2025 із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників періоди роботи з 25.08.1989 по 02.02.1991, з 06.02.1991 по 11.08.1996, з 29.08.1996 по 04.11.1996, з 28.11.1996 по 28.02.2001, з 01.03.2001 по 23.01.2006.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.03.2025 ОСОБА_1 через відповідний сервісний центр ГУ ПФУ в Львівській області звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, надавши копії документів, які підтверджують його вік, загальний та пільговий страховий стаж. За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено ГУ ПФУ в Закарпатській області, рішенням якого позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, оскільки пільговий стаж роботи за Списком № 1 не підтверджено в установленому порядку. Рішення відповідача мотивоване тим, що до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період роботи з 25.08.1989 по 02.02.1991, з 06.02.1991 по 11.08.1996, з 29.08.1996 по 04.11.1996, з 28.11.1996 по 28.02.2001, з 01.03.2001 по 23.01.2006 згідно довідок ТзОВ “Львівське АТП-14631” від 20.11.2023 №№ 1 1-1057, 11-1058, не зараховані, оскільки надані довідки, на думку відповідача, видані на підставі наказів про перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням від 05.05.1996 № 67 та від 03.07.2001 року № 53, в яких не зазначено за яким списком підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення. Позивач не погоджується з таким рішенням пенсійного органу, вважає його протиправним та необґрунтованим, таким, що порушує його право на належне пенсійне забезпечення, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року у справі №380/9414/25, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вказаний позов було задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області № 134450020946 від 04.04.2025 про відмову у призначенні пенсії. 
Зобов`язано відповідача зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників періоди роботи з 25.08.1989 по 02.02.1991, з 06.02.1991 по 11.08.1996, з 29.08.1996 по 04.11.1996, з 28.11.1996 по 28.02.2001, з 01.03.2001 по 23.01.2006.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Закарпатській області повторно розглянути заяву позивача від 28.03.2025 про призначення пенсії за віком, з врахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що страховий стаж позивача на роботах передбачених Списком № 1, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, становить понад 10 років. При цьому, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії. Оскільки докази, які б свідчили про недостовірність записів трудової книжки ОСОБА_1 щодо спірних періодів роботи, відсутні, то суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Закарпатській області протиправно не зараховано позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників періоди роботи з 25.08.1989 по 02.02.1991, з 06.02.1991 по 11.08.1996, з 29.08.1996 по 04.11.1996, з 28.11.1996 по 28.02.2001, з 01.03.2001 по 23.01.2006, оскільки надані довідки видані на підставі наказів про перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням від 05.05.1996 №67 та від 03.07.2001 року №53, в яких не зазначено за яким списком підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення. 
Разом з тим, оскільки остаточний розмір страхового стажу позивача буде встановлено після зарахування територіальним управлінням Пенсійного фонду України окремих періодів на виконання цього рішення, то вимога в частині зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення пенсії є передчасною та задоволенню не підлягає.
У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ГУ ПФУ в Закарпатській області, яке у своїй скарзі просило таке скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідачем було відмовлено у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з підстав відсутності необхідного пільгового стажу роботи. Зазначає, що страховий стаж позивача становить 38 років 10 місяців 29 днів, пільговий стаж за Списком 1 становить 0 років 0 місяців 0 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано проходження військової служби згідно військового квитка НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці дата народження містить виправлення. До пільгового стажу роботи за Списком №1 не враховано періоди роботи з 25.08.1989 по 02.02.1991, з 06.02.1991 по 11.08.1996, з 29.08.1996 по 04.11.1996, з 28.11.1996 по 28.02.2001, з 01.03.2001 по 23.01.2006 згідно довідок ТзОВ “Львівське АТП-14631” від 20.11.2023 №№11-1057, 11-1058 оскільки довідки видані на підставі наказів про перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням від 05.05.1996 №67 та від 03.07.2001 №53, в яких не зазначено за яким списком підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення. Згідно даним Реєстру застрахованих осіб у періоди в 1998 - 2005 роки позивач працював в ТзОВ “Львівське АТП-14631” на роботах, які дають право на пільгову пенсію за Списком №2. Пільговий стаж зараховується на підставі довідки, що відповідає додатку №5, Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній затвердженим ПКМУ від 12.10.1993. №637. Довідка повинна бути підписана посадовими особами підприємства ( керівником, бухгалтером та начальником відділу кадрів) і засвідчена печаткою. Таким чином, оскільки у позивача відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії, відповідач прийняв правомірне рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. 
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Згідно з частиною 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 28.03.2025 ОСОБА_1 через відповідний сервісний центр ГУ ПФУ в Львівській області звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України. До заяви позивачем було долучено копії документів, які підтверджують його вік, загальний та пільговий страховий стаж.
За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено ГУ ПФУ в Закарпатській області. 
Рішенням ГУ ПФУ в Закарпатській області № 134450020946 від 04.04.2025 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки пільговий стаж роботи за Списком № 1 не підтверджено в установленому порядку.
Як слідує зі змісту оскаржуваного рішення, відповідач не зарахував до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період роботи з 25.08.1989 по 02.02.1991, з 06.02.1991 по 11.08.1996, з 29.08.1996 по 04.11.1996, з 28.11.1996 по 28.02.2001, з 01.03.2001 по 23.01.2006 згідно довідок ТзОВ “Львівське АТП-14631” від 20.11.2023 №№ 1 1-1057, 11-1058, оскільки надані довідки видані на підставі наказів про перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням від 05.05.1996 № 67 та від 03.07.2001 № 53, в яких не зазначено за яким списком підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення.
Вважаючи таке рішення пенсійного органу протиправним, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав із позовом, що розглядається.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Як визначено статтею 13 Закону №1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Як визначено частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до абзацу першого частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно частини 4 статті 24 Закону №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі – Порядок № 637), трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, страховий стаж підтверджується записами у трудовій книжці, і лише у випадку їх відсутності встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи та архівними установами, зокрема довідками, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за № 383 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.
Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано зазначену довідку.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. “а” ст.13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнюючі довідки). При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Як слідує з трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , позивач має наступний трудовий стаж:
01.09.1983 по 16.07.1986 навчання в Львівському профтехучилищі № 20 м. Львова;
14.07.1986 по 09.06.1988 служба в рядах радянської армії;
16.08.1988 року прийнятий на посаду кабельщика - спайщика 4-го розряду кабельного цеху Станції “Львів”, та 23.08.1989 звільнений із займаної посади за власним бажанням;
25.08.1989 прийнятий на посаду мідника 4-го розряду Львівського автотранспортного підприємства 14631, що підтверджується копією наказу про прийняття на роботу № 171 лс від 25.08.1989 року);
В подальшому найменування Львівського автотранспортного підприємства змінювалося на ВАТ “Львівське АТП - 14631”, та ТзОВ “Львівське АТП - 14631”.
01.03.2001 позивач переведений мідником - ковалем ручного кування 4-го розряду;
30.07.2010 позивач продовжує працювати;
01.01.2011 мідник з виконання робіт по професії коваль ручного кування 4 го розряду;
01.12.2011 рахувати по професії мідник код КП 7213.
Таким чином, починаючи з 25.08.1989 позивач працює на одному і тому ж підприємстві, яке станом на сьогоднішній час має найменування – ТзОВ “Львівське АТП - 14631”.
Окрім того, відповідно до копії довідки від 20.11.2023 № 11-1057 про підтвердження наявного страхового стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка видана ТзОВ “Львівське АТП-14631”, ОСОБА_1 у період з 25.08.1989 по 02.02.1991, з 06.02.1991 по 11.08.1996, з 29.08.1996 по 04.11.1996, з 28.11.1996 по 28.02.2001 виконував роботи мідника, КП-7213, ручна обробка металу методом лудіння і паяння припоями, які містять свинець повний робочий день за професією, посадою мідника 4-го розряду. Мідники, постійно зайняті на лудінні і паянні припоями, які містять свинець, що передбачена Списком № 1 Розділом XI підрозділом 5, позиція 1110400а-14420, код КП 7213 відповідно до Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 року. Всього одинадцять років чотири місяці двадцять один день.
Також відповідно до копії довідки від 20.11.2023 № 11-1058, яка підтверджує наявний страховий стаж роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана ТзОВ “Львівське АТП-14631”, ОСОБА_1 у період з 01.03.2001 по 23.01.2006 виконував роботу мідника-коваля ручного кування, ручна обробка металу методом кування, лудіння і паяння припоями, які містять свинець повний робочий день за професією, посадою мідника-коваля ручного кування 4-го розряду, що передбачена Списком № 1 Розділом XI, підрозділом 2,5, позиція 11.2а, 11.5а, код КП 7213 відповідно до Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року. Всього чотири роки, десять місяців, двадцять три дні.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 “Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах” до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах Розділом XI підрозділом 5, позиція 1110400а-14420 включено посаду мідників, постійно зайняті на лудінні і паянні припоями, які містять свинець.
Також встановлено, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 “Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах” до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах Розділом XI, підрозділом 2,5, позиція 11.2а, 11.5а, код КП 7213 включено посаду мідника-коваля ручного кування, ручна обробка металу методом кування, лудіння і паяння припоями.
Отже, професія мідників, мідників - ковалів, які постійно зайняті на лудінні і паянні припоями, які містять свинець чинним на той час законодавством була включена до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області № 134450020946 від 04.04.2025 про відмову у призначенні позивачу пенсії та про підставність позовних вимог ОСОБА_1 щодо зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників періодів роботи позивача з 25.08.1989 по 02.02.1991, з 06.02.1991 по 11.08.1996, з 29.08.1996 по 04.11.1996, з 28.11.1996 по 28.02.2001, з 01.03.2001 по 23.01.2006.
Висновки суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог відповідачем під сумнів не ставляться, а позивачем відповідної апеляційної скарги не подано. Отже у зазначеній частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядається.
Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір розподілу не підлягає.
Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року у справі №380/9414/25 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	О. П. Мандзій 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар