Справа № 522/27676/25-Е
Провадження № 2/522/1689/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання - Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:

24.12.2025 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову зазначено, що 03.07.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 380344986.
24.09.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу № МВ-ТП/1.
28.05.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 28/0525-01.
16.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Згідно з Реєстром боржників за договором факторингу № 16/07/25-Е від 16.07.2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідачки на суму 80 237 грн. за кредитним договором № 380344986 від 03.07.2024 року, яка складається з: 21 800 грн. - заборгованість за кредитом; 48 287 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, 10 150 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). 
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» та стало підставою звернення до суду з позовом.
Разом з позовом було надано суду клопотання про витребування доказів.
Справа була розподілена на суддю Приморського районного суду м.Одеси Ковтун Ю.І. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2025 року.
Відповідно до відповіді ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області № 5188/33461 від 29.12.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з 30.08.2023р. 
Ухвалою суду від 09.01.2026 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 03.02.2026 року. Також зазначено ухвалою було клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано з  АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (Код ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д,)  інформацію:
- чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжна картка НОМЕР_4; 
- про факт зарахування коштів на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_4; за період від 03.07.2024 до 08.07.2024 в сумі 21 800,00 грн.; емітент Карти - АТ КБ "ПРИВАТБАНК"; 
- чи був номер телефону НОМЕР_2 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска Картки НОМЕР_4 та чи знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). 
У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ): на платіжну Карту - маска карти НОМЕР_4 , за період з 03.07.2024 по 08.07.2024 у сумі 21 800,00 грн; 
витребувати інформацію у вигляді: 
-первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти Позичальника) 
- повного номера рахунка маска Картки НОМЕР_4, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).
До суду 12.01.2026 року з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали суду від 09.01.2026 року надійшли листи, відповідно до якого ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приват Банк» емітовано картку № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ). За період з 03.07.2024 року по 08.07.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_5 було зарахування коштів у сумі 21 800 грн. Номер телефону НОМЕР_2 був фінансовим номером телефону за платіжною карткою № НОМЕР_5 та знаходився в анкетних даних ОСОБА_1 . Повний номер рахунку маски - картки № НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_1 - НОМЕР_7 . Направлено рух коштів по рахунку відкритого до платіжної картки №  НОМЕР_5 за період з 03.07.2024 року по 06.07.2024 року.
За розпорядженням керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси - Шарага А.О. від 27.04.2026 року №1124/26, на підставі службової записки помічника судді Сребняк І.А., було здійснено повторний автоматизований розподіл справи між суддями. 

Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. та отримана суддею 28.04.2026 року.
Ухвалою суду від 27.05.2026 року прийнято до свого провадження цивільна справа та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін із призначенням судового засідання на 14 год.05 хв. 15 червня 2026 року. 
У зв`язку з відсутність відзиву судове засідання відкладено на 30.06.2026 року.
Відповідач ОСОБА_1  про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив та заяв по суті справи суду не надав.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 06.07.2026 року.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Судом встановлено, що 03.07.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 380344986.
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора TPPJ-7236. Перед укладенням Кредитного договору Відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора - www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит (далі - Заявка), в якій вказав свої персональні дані.
Одночасно з підписанням Кредитного договору, первісний кредитор відправив на електронну адресу, вказану відповідачем у заявці, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним у нього примірником електронного кредитного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту. Кредитний договір укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно п.2.1. Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 21 800 грн 00 коп. (двадцять одна тисяча вісімсот грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»
Згідно п. 2.2. Договору сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, є загальною сумою кредиту за цим Договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. 
Згідно п.2.3. Договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за Договором в сумі 21800 грн 00 коп. (двадцять одна тисяча вісімсот грн. нуль коп.) 03.07.2024 (що є датою надання Кредиту). 
Згідно п 7.1. Договору рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 24.07.2024, а саме протягом 21 (двадцять один) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. У разі Пролонгації чи Поновлення Дисконтного періоду Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту зміщується на відповідну дату закінчення Дисконтного періоду, визначену за правилами цього Договору. 
Згідно п.7.3. Договору кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 02.08.2029. 
Згідно п.8.3. на момент укладення цього Договору та отримання першого траншу за цим договором базова процентна ставка складає 1,50 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,50 (п`ятсот сорок сім цілих п`ять десятих) відсотків річних. У разі отримання додаткових траншів за цим договором після 21.08.2024 року базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковим траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру денної процентної ставки зазначеної в частині 5 статті 8 Закону, що складає що складає 1% за день користування таким траншем. 
Згідно п.7.6. Договору сума кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки та інших платежів передбачених договором підлягають безготівковому перерахуванню на поточний рахунок кредитодавця у строки, встановлені Договором та чинним законодавством України. 
Згідно п.7.7. Договору у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі, ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості:
- у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума Кредиту та прострочені проценти за користування Кредитом;
- у другу чергу сплачуються сума Кредиту та нараховані проценти за користування кредитом;
- у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до Договору.
Також сторони узгодили, що у всіх відносинах між ними в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (п. 5.4).
У розділі 6 Договору «Реквізити сторін» зазначені відомості про електронний підпис одноразовим ідентифікатором позичальником ОСОБА_1 , податковий номер: 3534610074, тел. НОМЕР_8 , Договір 380344986 від 03.07.2024 року, одноразовий ідентифікатор TPPJ-7236, відправлено 03.07.2024 року об 13:12:13 , введено 03.07.2024 року об 13:12:47.
Пунктами 5.3, 5.4 Правил визначено, що клієнт зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування ним не пізніше строків, передбачених електронним договором.
Заявка на отримання грошових коштів в кредит від 03.07.2024 року містить відомості про персональні дані ОСОБА_1 , його фінансовий номер телефону, електронну адресу, дату народження, номер і дату видачі паспорта, РНОКПП, адресу реєстрації та проживання, номер карти. 
Відомості про підписання заявки відсутні.
Згідно платіжного доручення № c0d99956-45eb-437b-b7de-192b4cf0f5cb від 03.07.2024 року платником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ коштів згідно Договору № 380344986 від 03.07.2024 року ОСОБА_1 на кредитний рахунок № НОМЕР_4.
Суд вважає доведеним факт укладення 03.07.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 договору № 380344986 та виконання Кредитодавцем свого зобов`язання щодо надання кредиту у сумі 21 800 грн., що підтверджується виявленою АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» операцією, здійсненою по карті № НОМЕР_9 за період з 03.07.2024 року по 08.07.2024 року у сумі 21 800 грн.
Зазначене не спростовано відповідачем.
Щодо переходу права вимоги.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
У постанові Верховного Суду від 24.04.2018 року по справі № 914/868/17 зроблено висновок, що відповідно до положень ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги щодо майбутніх вимог можливе тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.
Отже, відповідно до вимог чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
24.09.2024 року між ТОВ «Таліон плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) укладено договір факторингу № МВ-ТП/1, відповідно до умов якого від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» переходить ТОВ «Таліон плюс» право вимоги до боржників за відповідним реєстром права вимоги.
Згідно договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме: реєстрах прав вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 24.09.2024 року до договору факторингу № МВ-ТП/1 від 24.09.2024 року, ТОВ «Таліон плюс»  отримало право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 380344986 від 03.07.2024 року на загальну суму 51 788 грн., з яких: 21 800 грн. заборгованість по тілу кредиту, 19 838 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 10 150 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штраф).
Відповідно до договору факторингу № МВ-ТП/1 від 24.09.2024 року правом вимоги - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі, права грошових вимог до боржників по сплаті богу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникають у майбутньому.
Пунктом 1.4 договору визначено термін «Борг» означає суми грошових коштів, належні до сплати Клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які суми, що належать до сплати Клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані Клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.
В той же час, відповідно до п. 1.5. договору факторингу, реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору.
Тобто, реєстр не є разовим документом, оскільки договір факторингу (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання сторін.
Пунктом 2.1 розділу 2 вказаного договору передбачено, що згідно умов договору клієнт-зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Тобто предметом договору факторингу № МВ-ТП/1 від 24.09.2024 року, є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до факторі в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.
Відповідно до п.п. 5.3.3 договору факторингу № МВ-ТП/1 від 24.09.2024 року визначено, що фактор (ТОВ «Таліон Плюс») має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.
Таким чином відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» відбулося відповідно до договору факторингу № МВ-ТП/1 від 24.09.2024 року.
28.05.2025 року між ТОВ «Таліон плюс» (Фактор) та ТОВ «Фінансова Компанія Онлайн Фінанси» (Клієнт) укладено договір факторингу № 28/05/25-01, відповідно до умов якого від ТОВ «Таліон Плюс» переходить ТОВ «Фінансова Компанія Онлайн Фінанси» право вимоги до боржників за відповідним реєстром права вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 28.05.2025 року до договору факторингу № 28/05/25-01 від 28.05.2025 року, ТОВ «Фінансова Компанія Онлайн Фінанси»  отримало право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 380344986 від 03.07.2024 року на загальну суму 80 237 грн., з яких: 21 800 грн. заборгованість по тілу кредиту, 48 287 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 10 150 грн. заборгованість за штрафними санкціями (неустойка).
Згідно договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме: реєстрах прав вимоги.
Відповідно до договору факторингу № 28/05/25-01 від 28.05.2025 року правом вимоги - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі, права грошових вимог до боржників по сплаті богу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникають у майбутньому.
Пунктом 1.4 договору визначено термін «Борг» означає суми грошових коштів, належні до сплати Клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які суми, що належать до сплати Клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані Клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.
В той же час, відповідно до п. 1.5. договору факторингу, реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору.
Тобто, реєстр не є разовим документом, оскільки договір факторингу (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання сторін.
Пунктом 2.1 розділу 2 вказаного договору передбачено, що згідно умов договору клієнт-зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Тобто предметом договору факторингу № 28/05/25-01 від 28.05.2025 року, є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до факторі в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.
Відповідно до п.п. 5.3.3 договору факторингу № 28/05/25-01 від 28.05.2025 року визначено, що фактор (ТОВ «Онлайн Фінанси») має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.
Таким чином відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ «Онлайн Фінанси» відбулося відповідно до договору факторингу № 28/05/25-01 від 28.05.2025 року.
16.07.2025 року між ТОВ «Фінансова Компанія Онлайн Фінанси» (Фактор) та ТОВ «ТОВ Фінансова компанія ЕЙС» (Клієнт) укладено договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до умов якого від ТОВ «Онлайн Фінанси» переходить ТОВ «Фінансова Компанія ЕЙС» право вимоги до боржників за відповідним реєстром права вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 16.07.2025 року до договору факторингу № 16/07/25-Е від 16.07.2025 року, ТОВ «Фінансова Компанія ЕЙС» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 380344986 від 03.07.2024 року на загальну суму 80 237 грн., з яких: 21 800 грн. заборгованість по тілу кредиту, 48 287 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 10 150 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штраф).
Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги.
З огляду на викладене, договір № 16/07/25-Е є угодою, яка підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу.
Зазначений договір факторингу був оплачений Фактором.
Факт переходу прав вимог за кредитним договором, який зазначений у Реєстрі Боржників № 2 від 16.07.2025 до Позивача підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників № 2 від 16.07.2025 за Договором факторингу 3.
Право вимоги по кредитному договору відступлено первісним кредитором на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», а в подальшому позивачу на підставі реєстрів прав вимоги/ акту прийому-передачі реєстру боржників, які оформлені належним чином та вже після укладення кредитного договору.
ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони Відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило платежу на погашення заборгованості відповідача за Ккедитним договорам.
Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Зокрема частина «у будь-який передбачений договором спосіб» у визначенні поняття договору факторингу свідчить про те, що оплата договору факторингу не є імперативною нормою.
Таким чином, сторони договору можуть самостійно встановлювати строки для проведення оплати й даний фант не взаємопов`язаний з предметом договору та переходом права вимоги.
Така ж позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18, а саме, що ознаками договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
Надані копії договорів та витяги з реєстрів боржників містять усі необхідні реквізити, зокрема підписи та печатки сторін та в повному обсязі підтверджують факт переходу до позивача права вимоги до ОСОБА_1 за укладеним нею з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Кредитним договором.
За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до положень ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ч.1 ЦК України).
Станом на даний час заборгованість за кредитом відповідачкою не погашена.
Зважаючи на те, що позивач надав суду належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, та враховуючи, що заборгованість за кредитом позичальником не погашена, позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 380344986 від 03.07.2024 року, яка складається з: 21 800 грн. - заборгованість за кредитом; 48 287 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, 10 150 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Але в позовній заяві позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 70 087 гривень, проте суд вбачає про часткове їх задоволення, а саме: яка складається з заборгованості за кредитом 21 800 грн., заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом 19 838 грн., які було нараховано під час укладання між ТОВ «Таліон плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) договору факторингу № МВ-ТП/1,тобто на загальну суму 41 638 грн.
Заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) у розмірі 10 150 грн. позивач не просить стягнути з відповідача. 
Щодо розподілу судових витрат:
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач ТОВ «ФК «Ейс» у позовній заяві просив стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду надано: копію договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року, копію додаткової угоди № 25771188834 від 20.08.2025 року до договору про надання правничої допомоги, та акт прийому-передачі наданих послуг, за змістом якого вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 7 000,00 грн.
Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14.11.2018 року у справі № 753/15687/15.
При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. 
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 438,90 грн., оскільки позов задоволено на 59,40% та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 4 158,00 грн. 
Отже, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 203, 207, 509, 524-526, 530, 536, 549-551, 610-612, 629, 638-640, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 43, 64, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (код ЄДРПОУ 42986956, 02090, м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005) заборгованість за договором № 380344986 від 03.07.2024 року у розмірі 41 638 грн (сорок одна тисяча шістсот тридцять дев?ять) гривень 00 копійок, з яких:
- 21 800 грн. заборгованість за кредитом;
-19 838 гр. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом;
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (код ЄДРПОУ 42986956, 02090, м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 158 (чотири тисячі сто п?ятдесят вісім ) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (код ЄДРПОУ 42986956, 02090, м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005) судовий збір у розмірі 1 438 (одна тисяча чотириста тридцять вісім) гривень 90 копійок.
В іншій частині позовних вимог- відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.
Повний текст рішення суду складено 06.07.2026 року.

Суддя: Л.В. Домусчі