КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №552/4456/25 
Провадження № 2/552/149/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2026 року Київський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді Кузіної Ж.В.
секретаря судового засідання Гасанової Т.С.
за участю представника позивача Бойко К.І., відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради ( далі КП «ЖЕО № 2») звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій посилаючись на те, що відповідачі проживають у будинку, який обслуговує позивач за адресою АДРЕСА_1 . Позивач надає послуги в межах установлених тарифів, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату. З 01 травня 2018 року по 31.04.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 11 002 грн. 92 коп., яку просив стягнути з відповідачів та понесені судові витрати.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03.06.2025 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.
У судовому засіданні представник позивача Бойко К.І. позовні вимоги та письмові пояснення підтримала, просила позов задовольнити. Позивач не уповноважений вирішувати питання ремонту покрівлі, а тому є неможливим проведення взаємозаліку витрачених відповідачами коштів та нарахованої заборгованості.
Відповідачем ОСОБА_1 позовні вимоги не визнані, підтримані надані заперечення відповідно до яких не згодний з розрахунком заборгованості, сторони не перебувають у договірних відносинах. Дах будинку, де проживають відповідачі перебував у критичному та занедбаному стані, протікав, що призвело до погіршення технічного та санітарно-гігієнічного стану будинку Неодноразові звернення до позивача не мали позитивних наслідків. За особисті кошти відповідачі виконали ремонт покрівлі на загальну суму 7 660 грн. А тому сума заборгованості підлягає зменшенню на дану суму. Позивачем не надавались інші послуги, що визначені тарифом. З 08.03.2022 року відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, за адресою АДРЕСА_1 не проживав та не міг споживати послуги. 

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення не надходило.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.
Судом установлено, що відповідачі є власниками кв. АДРЕСА_1 та зареєстровані за даною адресою.
У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Права та обов`язки мешканців багатоквартирних будинків як споживачів житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про електроенергетику», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року №1070, та іншими законами та нормативними актами з питань надання окремих видів таких послуг.
Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572 встановлено, що власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом;
Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради № 68 від 04 квітня 2018 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд иа прибудинкових територій, що надаються комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської затверджено перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, мінімально необхідний для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків та прибудинкових територій з визначенням тарифу.
Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради № 226 від 21.10.2021 року «Про питання застосування деяких рішень виконавчого комітету Полтавської міської ради щодо послуг з поводження з побутовими відходами», яким змінено порядок оплати та надання послуг з поводження з побутовими відходами у місті, виключивши вивезення сміття зі складу послуг з утримання будинків та прибудинкових територій (квартплати).
На час розгляду справи, зазначені рішення є чинними.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.05.2018 року по 01.04.2025 року складає 11 002 грн. 92 коп.
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
У рішенні Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13 зроблено правовий висновок щодо застосування положень пункту 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносно відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальних послуг та роз`яснено, що споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати за надані послуги.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 20.04.2016 року у справі №6-2951цс15, він є незмінним.
Виходячи із вищевикладеного та враховуючи, що відповідачі є власники та зареєстровані у зазначеній вище квартирі, акту про неотримання відповідних послуг матеріали справи не містять, суд, дійшов до висновку щодо фактичного користування відповідачами наданими житлово-комунальними послугами з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.
Сам факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18.
На підтвердження заявлених позовних вимог та наданих позивачем послуг мешканцям будинку АДРЕСА_2 , позивачем надано за період з 2018 по 2025 роки: графіки гідравлічного випробування будинків дільниці № 3; графіки промивки систем центрального опалення будинків дільниці № 3; графіки підготовки системи центрального опалення, холодного та гарячого водопостачання в житлових будинках КП «ЖЕО № 2» дільниця № 3до осінньо-зимового періоду; графік періодичних оглядів, технічного обслуговування та поточного ремонту водопостачання в житлових будинках дільниці № 3; графіку періодичних оглядів, технічного обслуговування та поточного ремонту електромереж в житлових будинків в дільниці № 3; графіки здачі житлових будинків дільниці № 3 до експлуатації осінньо-зимовий період; графіки перевірки димових та вентиляційних каналів в житлових будинках дільниці № 3; акти перевірки ущільнення вводів і випусків інженерних комунікацій в підвальних приміщеннях житлових будинків,які знаходяться на балансі УП «ЖЕО № 2» дільниця № НОМЕР_1 ; обхідні лист дератизації/дезінсекції; акти про списання ТМЦ по дільниці № 3; дефектні акти.
Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статей 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Щодо заперечення відповідачів щодо невірного розрахунку заборгованості,то вони не заслуговують на увагу, оскільки відповідачами на спростовання даних доказів не надано свого розрахунку.
Заперечень відповідачів в частині зарахування в оплату за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій коштів, що витрачені ними на ремонт покрівлі , не може бути прийнято судом, оскільки згідно встановлених тарифів, позивач не наділений правом на проведення зазначених робіт, а тому як наслідок не може відшкодувати відповідачам витрачені кошти.
Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради № 68 від 04.04.2018 року встановлено вичерпний перелік послуг, що надаються КП «ЖЕО №2» , а тому додаткові послуги, які виходять за межі повноважень позивача не можуть бути надані, які не передбачені фінансуванням.
Також судом приймаються до уваги, що з травня 2018 року на адресу позивача від відповідачів не надходили акти-претензії щодо ненадання або неналежного надання послуг. 
Щодо посилання відповідача ОСОБА_1 на неотримання наданих послуг у зв`язку з проходженням військової служби, то суду не надано належних доказів, що відповідач звертався з відповідною заявою на адресу позивача та повідомляв про зазначені обставини.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Крім заборгованості, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі по 1 514 грн. з кожного.
Керуючись ст..с. 10, 12,76-81,259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради заборгованість за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 11 002 грн. 92 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» судовий збір по 1 514 грн. з кожного.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2», місце знаходження м. Полтава, вул. Івана Мазепи,30 , ідентифікаційний код ЄДРПОУ 13961729
Відповідачі: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено.
Повний текст судового рішення виготовлений 29 червня 2026 року.

Головуючий Ж.В. Кузіна