06.05.2026
Справа № 489/7017/25
Провадження №2-о/489/23/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 м. Миколаїв
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого – судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судового засідання – Горецькою П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство оборони України
встановив.
Заявниця, через свою представницю – адвокатку Шуліка-Гінкулову А.Г., звернулася до суду з заявою, якою просила: встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 № 87 від 11 січня 2007, складеного міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, де у графі «батько» батьком дитини вказати – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України. Прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження залишити без змін. Мотивуючи вимоги тим, що у жовтні 2005 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 почали зустрічатися та близько 8 місяців проживали разом. Через деякий час жінка завагітніла. Дізнавшись про її вагітність, ОСОБА_5 покинув її, коли вона була на третьому місяці вагітності. ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_1 . Реєстрація народження доньки відбулася за заявою матері дитини – ОСОБА_2 , оскільки вони з чоловіком не перебували в зареєстрованому шлюбі. Відомості про батька дитини в актовому записі про її народження записані відповідно до ст.. 135 СК України – ОСОБА_6 . Спілкування батьків заявниці поновилося через 9 років і вони час від часу зустрічалися, однак, більше ніколи не проживали разом. ОСОБА_5 , познайомився з донькою та прийняв її як рідну. ОСОБА_5 був призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлений для проходження військової служби у військову частину. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 загинув у с. Вовче Покровського району Донецької області. Після проведення експертизи для встановлення особи, ОСОБА_5 вдалося провести його поховання лише 17 травня 2025. Під час проведення поховання ОСОБА_5 заявниця разом з матір`ю теж була присутня на похоронах. За життя ОСОБА_5 , з моменту фактичного знайомства з донькою в 2016 році, спілкувався з донькою, цікавився її життям, навчанням, турбувався та любив її, давав батьківські поради, тощо. Заявниця в свою чергу дуже переживала за батька, коли він зник безвісти, вживала заходів по його пошуку, обдзвонювала побратимів, шукала серед полонених в групах, вірила, що живий. Встановлення факту батьківства необхідно заявниці для підтвердження статусу відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», для отримання частки одноразової грошової допомоги. 

Ухвалою суду від 01.09.2025, заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого позовного провадження. 
Ухвалою суду від 28.10.2025, витребувано докази та відкладено розгляд справи.

Представником заінтересованої особи було подано клопотання про залишення заяви без розгляду у зв`язку з тим що з заяви вбачається спір про право, оскільки можливо є інші особи, які претендують на виплату.
Представниця заявниці заперечувала про задоволення заяви, посилалась на те, що жодних осіб, які мали право на виплату та які заперечують проти встановлення факту батьківства не має, Міністерство оборони України не є отримувачем коштів, тобто фактично його права чи інтереси не зачіпляються. Інших доводів щодо наявності реального спору про право не надано.

Вирішуючи клопотання, суд дійшов такого.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21 відступила від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц, згідно з яким юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.
У постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 361/2653/15-ц, провадження № 61-2239св21, зазначено, що «передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим». Заявниця у своїй заяві посилається на практику Верховного Суду, де наголошується, що саме встановлення факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. Верховний Суд неодноразово зазначав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено судом у порядку окремого провадження (постанова ВС від 09.04.2025 у справі № 213/1448/24); саме зазначення у заяві, що факт батьківства потрібен для отримання спадщини чи соціальних виплат, не свідчить про наявність спору про право і не є підставою для відмови у розгляді заяви в окремому провадженні. Відмовляючи у відкритті провадження з підстав того, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право суди попередніх інстанцій не встановили, між ким саме існує спір про право (постанова ВС від 15.01.2025 у справі № 441/1215/24); неправильно визначене коло заінтересованих осіб не є підставою для відмови у встановленні факту батьківства в окремому провадженні (постанова ВС від 14.05.2025 у справі № 645/2798/24).
Представник Міністерства оборони не зазначив, між ким саме існує спір про право в даній справі, а також висловив припущення про ймовірну наявність спору, таким чином висловивши свою власну суб`єктивну думку, що факт батьківства зачіпає права інших осіб і «об`єктивно» породжує майновий спір щодо розподілу одноразової грошової допомоги, не конкретизувавши цих осіб та не надавши відповідні докази. Слід зауважити, що представник МОУ не є безпосереднім отримувачем допомоги в даній справі. Про наявність спору мають заявити особи, на чиї права та обов`язки безпосередньо вплине рішення суду, або коли суд під час розгляду справи дійде висновку, що між сторонами вже існує спір про право.
Наявність спору про право може бути констатована лише тоді, коли інші заінтересовані особи прямо заперечують проти встановлення юридичного факту Міноборони в даному випадку виступає як заінтересована особа виключно як розпорядник коштів, які підлягають виплаті та на його права та обов`язки жодним чином не впливає ані розмір цієї виплати, ані належна до виплати частка.
В ході розгляду справи батьки померлого визнали заяву, судом було перевірено наявність інших осіб, які мають право на виплати (дружини, інших дітей, тощо) які відсутні, тому суд в ході розгляду справи не встановив наявність реального спору між сторонами, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання про залишення справи без розгляду.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Заявниця зазначає, що при народжені, у зв`язку з тим, що її батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис про її народження було вчинено на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто ім`я, по батькові зі слів (за вказівкою) матері та за її прізвищем. Так, у свідоцтві про народження заявниці, батьком зазначений « ОСОБА_6 », відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.
Встановлення факту батьківства їй необхідно для підтвердження статусу відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», для отримання частки одноразової грошової допомоги. 

Норми права та мотиви їх застосування.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Як роз`яснено в п. 15 вказаної Постанови Пленуму, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття.
Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.
Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.
Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2020 року у справі №643/9245/18 (провадження №61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування ст.130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.
Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.130 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
За приписами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , вбачається, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . 
Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, сформованого 19.06.2025, відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері).
З листа Інгульського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.11.2025 за вих. № 1685/23.21-30, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян та за наявним архівним фондом по первинних та поновлених актових записах про державну реєстрацію шлюбу та розірвання шлюбу за період, з моменту досягнення шлюбного віку по теперішній час, реєстрацію народження дітей за період з моменту досягнення шлюбного віку по теперішній час стосовно громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актові записи не було виявлено. 
Згідно сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 31.07.2024 за вих. № 222/2/2024, ОСОБА_4 повідомлено про те, що ОСОБА_5 зник безвісти 29.07.2024 в районі н.п. Вовче Покровського району Донецької області під час виконання бойових завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини. 
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12024152040001036 від 03.08.2024, вбачається, що 02.08.2024 до ВП № 2 МРУП надійшла заява від ОСОБА_7 , який просить вжити заходів щодо встановлення місця знаходження його сина ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання бойових завдань по відсічі збройної агресії російської федерації поблизу н.п. Вовче Покровського району Донецької області зник безвісти та по теперішній час не знайшовся. 
Постановою Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області від 09.05.2025, труп невстановленої особи чоловічої статті № 349, який повернуто відповідно до Порядку передачі та репатріації тіл (останків), визнано як труп – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС від 22.04.2025 №СЕ-19/111-25/ ОСОБА_8 та ОСОБА_4 ймовірно є біологічними батьками особи чоловічої статі, генетичні ознаки якої встановлено з надколінника та кореня зуба трупа невстановленої особи №349. Ймовірність даної події складає не менше ніж 99,99999999%
Згідно сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 12.05.2025 за вих. № 240/2025, ОСОБА_4 повідомлено про те, що ОСОБА_5 загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання бойових завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини. 
13 травня 2025 видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
ОСОБА_4 видано свідоцтво про поховання ОСОБА_5 , якого поховано ІНФОРМАЦІЯ_7 . 
У судовому засіданні заінтересовані особи, батьки загиблого повністю підтримали заяву, зазначили що ОСОБА_9 це їх онука, по іншому вони її не сприймали, це донька їх загиблого сина. Спору щодо отримання грошової допомоги вони не мають. 
Суд приймає до уваги досліджені у справі докази та приходить до висновку, що факт батьківства ОСОБА_5 відносно ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, а також на переконання суду встановлення даного факту буде повністю відповідати інтересам заявниці, в зв`язку з чим заява підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126,127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 141, 89, 259, 263-265, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд 
вирішив:
заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство оборони України – задовольнити.
Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Внести зміни до актового запису №87, від 11 січня 2007 року, складеного міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про народження ОСОБА_1 , яка народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , вказавши у графі «Батько» - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Заінтересовані особи:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Міністерства оборони України, ЄДРПОУ 00034022, юридична адреса: м. Київ, пр-т Повітряних Сил, 6.
Повний текст судового рішення складено «06» травня 2026.

Суддя Н.О. Рум`янцева