Провадження № 2-др/679/12/2026
Справа № 679/572/26

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:
судді Гавриленко О. М., 
розглянувши без повідомлення учасників справи заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27.05.2026 у цивільній справі № 679/572/26 позов ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором № 509214-КС-001 від 07.09.2024 у розмірі 2200,00 грн та судові витрати у розмірі 239,08 грн, а всього 2439,08 грн. У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
28.05.2026 через систему «Електронний суд» до Нетішинського міського суду Хмельницької області надійшла заява відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник – адвокат Волков С. В., про ухвалення додаткового рішення, в якому вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача у своїй заяві зазначає, що відповідач поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, але з урахуванням пропорційності розміру задоволених позовних вимог, просить стягнути з позивача ТОВ «Бізнес позика» на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4551,00 грн. Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення подано докази понесення витрат на правничу допомогу. 
Суд розглядає заяву сторони по справі про ухвалення додаткового рішення без повідомлення учасників справи на підставі ч. 3 ст. 270 ЦПК України. 
Представник позивача подав до суду клопотання про зменшення розміру позовних вимог, у якому зазначив, що, на думку сторони позивача заявлений стороною відповідача розмір витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 4551,00 грн є неспівмірним зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на надання послуг та виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову. В порушення ч. 3 ст. 137 ЦПК України не надано детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат для надання правничої допомоги. Наданий стороною відповідача акт приймання-передачі правничої допомоги не є детальним описом робіт виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. А в самому акті зазначено лише узагальнений опис дій, які начебто вчинено адвокатом без посилання на докази вчинення таких дій. Представник позивача вважає, що подання шаблонного відзиву не потребує стільки часу, як було витрачено представником відповідача, та не є складним, а також, на його думку, не є зрозумілим які ж саме дії було вчинено адвокатом під час виконання робіт, перелік яких зазначено у акті. Також представник позивача просить врахувати практику Верховного Суду. 
Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріали справи, суд приходить висновку, що у даній справі слід ухвалити додаткове рішення у зв`язку з тим, що при винесенні рішення суду 27.05.2026 не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат – витрат на правничу допомогу відповідача. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.
Представник відповідача у відзиві вказав, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи в суді, становить 5500,00 грн, а остаточний розрахунок витрат на оплату професійної правничої допомоги буде обраховано за результатами судового розгляду та поданий до суду згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення. Подаючи до суду заяву про ухвалення додаткового рішення представник відповідача просив стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4551,00 грн. Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення подано докази понесення витрат на правничу допомогу.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, які представник відповідача просить стягнути з позивача на користь відповідача, надано: ордер; договір про надання правничої допомоги від 13.05.2026, укладений між відповідачем ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Волков та партнери» в особі адвоката Волкова С. В., у якому зазначено, що одна година роботи адвоката становить 1200,00 грн, але не менше ніж 1200,00 грн за одне судове засідання; акт приймання-передачі правничої допомоги від 27.05.2026, який містить у собі детальний опис виконаних робіт з правничої допомоги; квитанцію про оплату ОСОБА_1 на рахунок АБ «Волков та партнери» 5000,00 грн за послуги правничої допомоги за договором від 13.05.2026, – відповідно до яких вартість послуг з правничої допомоги, наданих адвокатом Волковим С. В. відповідачу ОСОБА_1 складає 5000,00 грн. 
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги – це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Суд відхиляє твердження представника позивача про неспівмірність витрат на правничу допомогу, надану відповідачу, з огляду на їх недоведеність, оскільки, витрати відповідача на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн відповідають вимогам статей 137, 141 ЦПК України, в тому числі критеріям: реальності наданих адвокатських послуг, конкретних обставин справи, заперечень учасників, складності справи та обґрунтованості таких витрат, є документально підтвердженими, обґрунтованими та були необхідними. 
Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат. За загальним правилом стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, то судові витрати присуджуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачу – пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
На підставі викладеного, дослідивши надані відповідачем докази щодо витрат на правничу допомогу, які було подано суду протягом 5 днів після ухвалення рішення, про що було заявлено представником відповідача у відзиві, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом Волковим С. М. послуг та виконаних робіт, суд дійшов висновку, що заявлений відповідачем розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана відповідачу адвокатом Волковим С. В. є доведеним, документально обґрунтованим та відповідає критерію розумної необхідності і співмірності таких витрат, у зв`язку з чим вони підлягають до стягнення з позивача пропорційно розміру позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено (91,02 %), з огляду на що відшкодуванню відповідачу підлягають судові витрати у виді витрат на правничу допомогу, яка була надана адвокатом Волковим С. В., у розмірі 4551,00 грн (5000 х 91,02 / 100).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 137, 141, 247, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4551 гривня 00 копійок.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Відомості про сторін у справі:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», місцезнаходження: вул. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, м. Київ, код ЄДРПОУ 41084239.
відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст додаткового рішення суду складено 05.06.2026.

Суддя О.М. Гавриленко