Справа № 211/10633/25
Провадження № 2-др/211/3/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
за головуванням судді    Гонтар А.Л.,
з участю секретаря судового засідання Костяк Д.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву в залі суду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» Міньковської А.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №211/10633/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, -

ВСТАНОВИВ:

у провадженні судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Гонтар А.Л. перебувала цивільна справа №211/10633 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Рішенням Довгинцивського районного суду міста Кривого Рогу від 30 січня 2026 року позов задоволено.
18 лютого 2026 року до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» Міньковської А.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №211/10633 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Заява мотивована тим, що 12.02.2025 між ТОВ "ВІН ФІНАНС" та АБ "АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ" укладено Договір про надання правової допомоги №14/2025. У позові було вказано попередній (орієнтовний) розрахунок втрат на правничу допомогу, яка складає 15 000 грн. 06.02.2026 після закінчення судового розгляду по даній справі було складено детальний опис наданих послуг загальною вартістю 15 000 грн, що підтверджується сторонами. У зв`язку з викладеним просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» витрати на правничу допомогу у вказаному розмірі (а.с.48-61).
04 березня 2026 від відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до суду надійшло заперечення на ухвалення додаткового рішення. Заперечення мотивоване тим, що заява про ухвалення додаткового рішення була направлена із пропуском 5-ти денного строку, встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України. Також відповідачі не погоджуються з розміром судових витрат, оскільки вони визнали позов ще до початку розгляду справи, а ціна позову становить лише 4 597, 33 грн (а.с.69-74).
У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
В зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалася.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення з огляду на таке.
Судом встановлено, що у провадженні судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Гонтар А.Л. перебувала цивільна справа №211/10633 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Рішенням Довгинцивського районного суду міста Кривого Рогу від 30 січня 2026 року, позов задоволено та стягнуто солідарно із ОСОБА_1 (народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 ), зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженої відповідальністю "ВІН ФІНАНС" (код ЄДРПОУ 38750239 п/р НОМЕР_3 в АТ "Сенс банк" МФО 300346, адреса: 04112, м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року 3% річних в розмірі 1079 (тисячу сімдесят дев`ять) грн 43 коп, інфляційні втрати у розмірі 3517 (три тисячі п`ятсот сімнадцять) грн. 90 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі по 1514 (тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн.
09.02.2026 представником позивача надіслано заяву про ухвалення додаткового рішення відповідачам та до суду (а.с.62-67).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.2 ст.270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 Про судове рішення у цивільній справі додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, отже в даному випадку за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно зі ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
Згідно з повідомленням про доставлення електронного листа, рішення від 30.01.2026 по справі №211/10633/26 доставлена до Електронного кабінету представника позивача Міньковської А.В. 02 лютого 2026 року о 20:20 (а.с.46).
Відповідно до ч.6 ст.272 ЦПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Таким чином, судове рішення було вручене представнику позивача 03 лютого 2026 року.
Відповідно до ч.3 ст.124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Таким чином, останній день строку подання заяви про розмір витрат 09 лютого 2026 року.
Відповідно до ч.6 ст.124 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Отже, судом встановлено, що представником позивача дотримано строк звернення до суду.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Наведені норми дають підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.
Враховуючи викладене, розподілу між сторонами підлягають лише ті витрати, які понесені саме сторонами у справі, є обґрунтованими та пропорційнимм розміру таких витрат до предмета спору.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу представником позивача до суду надано копію договору №14/2025 про надання правової допомоги від 12.02.2025, копія додаткової угоди №50 від 25.08.2025, копія детального опису робіт (наданих послуг),виконаних АБ "АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ" у справі №211/10633/25, копія акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Вирішуючи заяву представника позивача про компенсацію понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, яка пов`язана із розглядом цієї справи судом з урахуванням положень ст. 137, 141, 270 ЦПК України, беручи до уваги заперечення відповідачів, враховуючи складність справи, обсяг та зміст наданих адвокатом послуг під час розгляду цієї справи, з урахуванням їхньої дійсності та необхідності, суд вважає за необхідне заяву представника позивача задовольнити частково та стягнути з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2  на користь позивача витрати з надання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 3 500,00 грн.
Суд вважає таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї категорії справ та з метою уникнення можливості неправомірного збагачення позивача за рахунок відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 274, 279, 270, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» Міньковської А.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №211/10633/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 (народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 ), зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженої відповідальністю "ВІН ФІНАНС" (код ЄДРПОУ 38750239 п/р НОМЕР_3 в АТ "Сенс банк" МФО 300346, адреса: 04112, м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8), витрати на правничу допомогу в сумі 3 500 (три тисячі п`ятот) гривень 00 копійок.
На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повне судове рішення складено 20 травня 2026 року.

Суддя          А.Л.Гонтар