Справа № 243/2059/26
Провадження № 2/243/990/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі: 

головуючого судді     Фаліна І.Ю.,
за участю 
секретаря судового засідання  Мірошниченко В.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію, 

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за теплову енергію. 
Позов обґрунтовує тим, що Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» є обласним теплопостачальним підприємством, яке виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. Позивач протягом тривалого часу в опалювальний період надавав відповідачу теплову енергію у квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач використовувала надану послугу для задоволення власних потреб та не відмовлявся від цих послуг. На ім`я відповідального наймача/власника відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію. Будинок, де розташована квартира обладнаний лічильником. Станом на дату подання до суду даної позовної заяви, до позивача не надходило жодних звернень споживачів по квартирі, щодо не проведення стягнення за теплову енергію з наданням документів відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022р. № 206. Між позивачем та відповідачем в опалювальні періоди 2021-2024 рр. склалися договірні відносини на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189 від 09.11.2017р.
У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за теплову енергію в сумі 18170,02 грн та за абонентське обслуговування в сумі 955,16 грн, яка утворилась за період з 01.12.2022 до 01.01.2026, витрати, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції в сумі 45,00 грн., витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача у справі на суму 41,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн.
08.04.2026 від відповідача  ОСОБА_1  надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування, якого зазначила, що позовні вимоги вона не визнає. Так на підставі договору купівлі-продажу від 19.06.2020 вона є власником квартири АДРЕСА_2 . 13.09.2022, 15.04.2025, 04.10.2025 внаслідок обстрілів вищезазначений багатоквартирний будинок та її квартира зазнали пошкоджень. У зв`язку з систематичними обстрілами будинку та з метою збереження власного життя та здоров`я з вересня 2022 року вона припинила проживати в квартирі, На сьогоднішній день зареєстрована як внутрішньо переміщена особа у м. Харкові. 24.12.2025 письмово повідомила позивача про факт її відсутності в квартирі та не проживання в квартирі, через її пошкодження внаслідок бойових дій та просила не стягувати з неї заборгованість за надані комунальні послуги за період з 24.02.2022 по дату припинення можливості бойових дій (завершення бойових дій) на території м. Слов`янськ Краматорського району. Вважає, що правові підстави для стягнення з неї на користь позивача заборгованості за надані послуги за період з 24.02.2022 по теперішній час відсутні. У зв`язку з чим, просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. 
27.04.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що ОКП «ДТКЕ» звернулося вперше до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області на відповідача ОСОБА_1 з заявою на видачу судового наказу відповідач не надав до підприємства ні довідки ВПО, ні іншого документа, підтверджуючого відсутність за місцем проживання/реєстрації, навіть коли він скасував судовий наказ від 05.12.2025 року він не надав до суду довідку ВПО чи іншого документа, а лише не був згоден з нарахуванням за теплопостачання та повідомив, що це може бути перевірено під час розгляду справи в порядку позовного провадження. Після скасування судового наказу підприємство вимушено було подати на заборгованість позовну заяву з додатком - довідкою від 12.01.2026 року, що відповідач не звертався до підприємства щодо не проведення стягнення відповідно до Постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022р. № 206 (зі змінами). Лист відповідача від 24.12.2025 року з зазначенням того, що за адресою АДРЕСА_1 , він не поживає, а проживає фактично в межах АДРЕСА_3 ) доказує лише зміну адреси в межах міста, відповідач не був позбавлений можливості користуватися житловим приміщенням. Документів про втрату можливості житловим приміщенням отримувати теплову енергію також не було надано. В листі Слов`янської міської військової адміністрації № Г/729 від 18.12.2025 року повідомлено лише загальну інформацію про пошкодження внаслідок обстрілів про будинок АДРЕСА_4 , про квартиру відповідача АДРЕСА_5 не було ніякої інформації, лише повідомлення про програму грошової допомоги «єВідновлення». Квартира АДРЕСА_5 , яка за законом належить відповідачу не включена до пошкоджених або зруйнованих будівель/житлових будинків Слов`янської міської територіальної громади згідно листа Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 04.05.2023 № 01.01-15/79218.01.2026. Згідно актів підключення будинку АДРЕСА_4 в 2022 році та 2023 році прописано в яких квартирах проведено підключення чи не проведено (а саме квартира відповідача АДРЕСА_5 не згадується по пошкодженням). Повністю будинок був підключений до теплопостачання з 2024року. Окрім того, всі акти на підключення будинку здійснені за розпорядженням начальника Слов`янської міської військової адміністрації. На підставі вищевикладеного, просив суд задовольнити позовні вимоги.
Від відповідача  ОСОБА_1  надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування, якого зазначила, що позовні вимоги вона не визнає, оскільки частково здійснила оплату за вказані послуги у період 08.2025, 09.2025, 10.2025, 02.2026, 03.2026, що підтверджується копіями платіжних документів. Також просила врахувати, що вона є внутрішньо переміщеною особою та має додаткові витрати по оплаті за квартиру по місцю реєстрації ВПО та оплаті комунальних послуг, а тому не має змоги сплатити увесь борг одразу. По часткову оплату за борг здійснює по теперішній час та буде сплачувати у подальшому. У зв`язку з чим, просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Представник позивача Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в судове засідання не з`явився, своєчасно і належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Надав заяву в якій зазначив, що відповідач не звертався до підприємства про реструктуризацію заборгованості, всі оплати в спірний період, а саме з 01.12.2022 року до 01.01.2026 були враховані в позовні вимоги на заборгованість, щодо оплат після спірного періоду вони враховані на поточному рахунку відповідача, де заборгованість більше заявленої. Просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити їх.
Відповідач  ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. 
Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
В судовому засіданні було встановлено, що відповідач  ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 422000027 від 09.04.2025, є абонентом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» та має особовий рахунок № НОМЕР_1 . 
Згідно відповіді Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військової адміністрації, наданої на запит суду слідує, що  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.06.2020.
На підтвердження факту надання теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 , представником позивача надано до суду акти про підключення житлового будинку/будівлі до мережі (системи) централізованого опалення (теплопостачання) (у зв`язку з початком опалювального сезону). 
Згідно розрахунку заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я  ОСОБА_1 , за період з 01.12.2022 року до 31.12.2025 року заборгованість за теплову енергію складає 18170,02 грн; заборгованість з абонентської плати складає 955,16 грн .
Згідно скріншота довідки переселенця № 6334-7501964558 від 28.03.2026 року з Порталу Дія, ОСОБА_1 зареєстрована, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_6 . 
З повідомлення від 24.12.2025 слідує, що  ОСОБА_1 зверталася до позивача з приводу не проживання в квартирі, через її пошкодження внаслідок бойових дій та просила не стягувати з неї заборгованість за надані комунальні послуги за період з 24.02.2022 по дату припинення можливості бойових дій (завершення бойових дій) на території м. Слов`янськ Краматорського району.
З листа від 30.12.2025 № Г-167, слідує що ОСОБА_1 було повідомлено, що вона не надала до підприємства жодних документів, які б підтверджували наявність у неї статусу внутрішньо переміщеної особи. Та зазначено, що Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022р. № 206, передбачено заборону стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги зі споживачів, коли вони тимчасово покинули територію, включену до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та території України. Надана нею інформація про фактичне місце проживання, відмінним від місця реєстрації, свідчить, що вона не покидала межі Слов`янської міської територіальної громади, а отже не позбавлена можливості надалі користуватися житловим приміщенням. Також зазначено, що на адресу підприємства не надано будь-яких документів, які б підтверджували, що належне їй житлове приміщення втратило можливість отримувати теплову енергію.
З листа Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 18.12.2025, слідує що в результаті обстрілів житловий будинок по АДРЕСА_4 , зазнавав пошкоджень тричі 13.09.2022, 15.04.2025, 04.10.2025. За категоріями пошкоджень, згідно технічного звіту «Обстеження технічного стану будівельних конструкцій житлового будинку по АДРЕСА_4 , пошкодженого внаслідок збройної агресії РФ», будинок визнано придатним до подальшої експлуатації після виконання робіт з відновлення шляхом проведення капітального ремонту. З метою відновлення пошкоджених конструкцій будинку реалізовано проєкт «Капітальний ремонт житлового будинку по АДРЕСА_4 (ліквідація наслідків збройної агресії РФ) ». ОСОБА_1 повідомлено, що для встановлення ступеню пошкодження квартири та отримання коштів на проведення ремонту їй необхідно подати заявку з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення» через державний Портал Дія або у паперовому вигляді через ЦНАП.
На підтвердження часткової сплати комунальних послуг відповідачем надано квитанції.
Між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з опалення, оскільки позивач фактично надавав відповідачу послуги з опалення, а відповідач користувався даними послугами для задоволення власних потреб та не відмовлявся від них.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно п. 35 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21 серпня 2019 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги.
Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.
Відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.
Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 13 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 
Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Таким чином між відповідачем та позивачем утворилися фактичні договірні відносини з надання послуг з теплопостачання на підставі відкритого особового рахунку.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно з п.11 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).
Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог постанови КМУ від 21 серпня 2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються ОКП «ДТКЕ» споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами (п.34 індивідуального договору) становить: з 01.10.2021 р плата за абонентське обслуговування становить 33,74 грн.(будинки, обладнані вузлами обліку теплової енергії) та 23,04 грн. (будинки, необладнані вузлами обліку теплової енергії); з 01.10.2022 р плата за абонентське обслуговування становить 29,15 грн. (будинки, обладнані вузлами обліку теплової енергії) та 21,36 грн. (будинки, необладнані вузлами обліку теплової енергії); з 01.10.2023 р плата за абонентське обслуговування становить 38,02 грн. (будинки, обладнані вузлами обліку теплової енергії) та 28,07 грн. (будинки, необладнані вузлами обліку теплової енергії); з 01.10.2024 р плата за абонентське обслуговування становить 42,89 грн. (будинки, обладнані вузлами обліку теплової енергії) та 29,78 грн. (будинки, необладнані вузлами обліку теплової енергії); з 01.10.2025р. складає 42,89 грн. (для споживачів, які мешкають у будинках, обладнаних вузлами обліку теплової енергії) та 31,03 грн. для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії. Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до вимог ч.1 ст. 76 ЦПК України, «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи».
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач надавав відповідачу відповідні послуги. 
Щодо доводів відповідача, що правові підстави для стягнення з неї на користь позивача заборгованості за надані послуги за період з 24.02.2022 по теперішній час відсутні, суд зазначає наступне.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022р. № 206 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 “Про облік внутрішньо переміщених осіб” (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669; 2022 р., № 26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).
Тобто в даному випадку законодавцем чітко визначено, що стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги забороняється до припинення чи скасування воєнного стану в Україні з споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі) або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.
Так в судовому засіданні було встановлено, що  ОСОБА_1 зареєстрована як внутрішньо переміщена особа з 28.03.2026 за адресою: АДРЕСА_6 , що підтверджується скріншотом з Порталу Дія. Інших довідок, які б свідчили, що відповідач у період з 01.12.2022 року до 31.12.2025 року була зареєстрована як внутрішньо переміщена особа суду не надано. 
Також в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт того, що квартира відповідача була пошкоджена. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку Постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022р. № 206 не підлягає застосуванню, оскільки відповідач тільки з березня 2026 року отримав статус внутрішньо переміщеної особи.
Щодо наданих до суду відповідачем квитанцій про часткову сплату наданих послуг, то суд зазначає, що суми які сплачено відповідачем зазначені в розрахунку заборгованості.
Щодо твердження відповідача, що вона з вересня 2022 року припинила проживати в квартирі, суд зазначає, що відповідачем не надано документів, які б підтверджували, що вона не проживала у спірний період у квартирі та не користувалася послугами теплопостачання.
Отже, з урахуванням наведеного вище, а також приймаючи до уваги, що відповідач не надала до суду належних доказів стосовно спростування вимог позивача, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надану їй позивачем теплову енергію в розмірі 18170,02 грн. та заборгованість за абонентське обслуговування розмірі 955,16 грн - за період з 01.12.2022 до 01.01.2026.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2026 року складає 3328,00 грн.
Дана позовна заява подана до суду через систему «Електронний суд», тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 2662,40 грн. (3328 х 0,8), який сплачений позивачем.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. 
Відповідно до п.4 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції на суму 45,00 грн. та витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача у справі на суму 41,00 грн., а тому ці витрати слід також стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 13, 322, 509, 526, 625 ЦК України, ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 1,7, 20, 32 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-268, 274-279 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію – задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_6 , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», розташованого за адресою: 84207, Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, буд. 39, код ЄДРПОУ 03337119, на р/р НОМЕР_3 , ПАТ «Банк «Український капітал», номер рахунку: НОМЕР_4 , код банку 320371, заборгованість за теплову енергію за період з 01.12.2022 до 01.01.2026 в сумі 18170 (вісімнадцять тисяч сто сімдесят) гривень 02 копійки; заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.12.2022 до 01.01.2026 в сумі 955 (дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 16 копійок; витрати, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції в розмірі 45 (сорок п`ять) гривень 00 копійок; витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідачки у справі в розмірі 41 (сорок одна) гривня 00 копійок; понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Повний текст рішення складено 08.05.2026.

Суддя І.Ю. Фалін