ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 р.	Справа № 520/99/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,
представників сторін: позивача - Бабки С. А., 
відповідача - Книги Ю. Ю., Літвіненко Н.В., третьої особи - Гетти Т. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева", Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Садова М.І., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 17.11.25 року по справі № 520/99/25
за позовом Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" 
до  Головного управління ДПС у Харківській області  третя особа  Акціонерне товариство "Українська оборонна промисловість" 
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Державне підприємство «Завод ім. В. О. Малишева» (далі по тексту – ДП «Завод ім. В. О. Малишева», підприємство, позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту – ГУ ДПС у Харківській області, відповідач, пенсійний орган), Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість» (далі по тексту – АТ «УКРОБОРОНПРОМ», третя особа), у якому просило суд:
- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 11.11.2024 № 00633940709.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправність винесеного контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 11.11.2024 № 00633940709 (далі – ППР), яким ДП «Завод ім. В. О. Малишева» донараховано земельний податок у розмірі 331510259,65 грн, а також застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 48228993,88 грн, оскільки позивач у розумінні пункту 287.1 статті 269 ПК України по відношенню до спірних земельних ділянок не був платником земельного податку, а тому не зобов`язаний нараховувати та сплачувати земельний податок. Так, з огляду на те, що моментом виникнення зобов`язання зі сплати податку на землю є дата державної реєстрації права власності на земельну ділянку, та враховуючи, що за інформацією Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, викладеною у листі від 04.06.2021 № 11-20-9.2-4435/0/19-21, спірні земельні ділянки не сформовано (відсутні кадастрові номери), у позивача не виник обов`язок по сплаті земельного податку. Крім того, відповідно до інформації ГУ Держгеокадастру у Харківській області, зазначеної у листах від 17.02.2021 № 374/116-21 та від 15.06.2023 № 11-20-9.1-201/19-23, правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або користування (оренди) земельними ділянками, зазначеними у Акті перевірки, у ДП «Завод ім. В. О. Малишева» - відсутні.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 по справі №520/99/25 адміністративний позов державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" до головного управління ДПС у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору акціонерне товариство "Українська оборонна промисловість" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – задоволено частково.
Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.11.2024 № 00633940709 в частині за платежем земельний податок з юридичних осіб: за податковими та/або іншими зобов`язаннями збільшення на суму + 321 595 017,26 грн, за штрафними санкціями на суму 46 839 945,78 грн.
В решті частини позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" судовий збір у сумі 20922,27 грн.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року по справі № 520/99/25 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що висновок суду першої інстанції про те, що за даними Державного земельного кадастру за позивачем зареєстровано земельні ділянки є таким, що не відповідає дійсності, адже ДП «Завод ім. В. О. Малишева» право власності та/або право користування на спірні земельні ділянки станом на момент проведення перевірки зареєстровано не було.
Щодо посилання суду першої інстанції на принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будівель і споруд вказав, що позивач не є власником будівель і споруд, які розташовані на спірних земельних ділянках. Власником майна ДП «Завод ім. В. О. Малишева» є держава. Таким чином, враховуючи принцип, яким керувався суд першої інстанції під час прийняття рішення, саме держава повинна сплачувати відповідачу земельний податок, як власник нерухомості, а не позивач.
Також, вважав безпідставним відхилення судом першої інстанції наданого позивачем доказу – висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 28.04.2025 № 3.1 з підстав пропуску строку для його подачі, оскільки такий доказ був отриманий позивачем 29.04.2025, тобто після звернення до суду із позовною заявою та закриття підготовчого засідання. Таким чином, процесуальний строк для подачі доказу позивачем не пропущено.
Відповідач також не погодився із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 по справі № 520/99/25 в частині задоволених позовних вимог, прийнявши в цій частині судове рішення, яким у задоволенні позову ДП «Завод імені В.О. Малишева» відмовити.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про прийняття оскаржуваного рішення в частині задоволених позовних вимог при неправильному застосуванні норм матеріального права, з викладенням в ньому висновків, які не відповідають обставинам справи, що в силу положень статті 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нового судового рішення по суті заявлених позовних вимог.
Наполягав, що в діях контролюючого органу відсутні будь-які ознаки протиправності, оскільки перевіркою ДП «Завод імені В. О. Малишева» встановлені порушення вимог статті 270, підпункту 271.1.2 пункту 271.1 статті 271, пункту 284.1 статті 284, пункту 286.1, пункту 286.2 статті 286 ПК України, внаслідок чого платником податку занижена сума земельного податку всього на загальну суму 331 510 259, 65 грн, що правомірно мало наслідком прийняття спірного ППР. 
Так, у спірних правовідносинах при визначенні розміру земельного податку за земельні ділянки позивача слід було керуватися рішенням 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013» від 03.07.2013 № 1209/13, яке застосовується з 01.01.2014 та рішенням 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018» від 27.02.2019 № 1474/19, яке застосовується з 01.01.2020, а не використана ДП «Завод імені В. О. Малишева» нормативна грошова оцінка (НГО) земель міста Харкова, що діяла у 2000 році.
З огляду на те, що розрахунок земельного податку підприємством здійснено без дотримання норм чинного податкового та земельного законодавства, наполягав на правомірності здійснення ГУ ДПС. на підставі статей 270, 271, 284, 286 ПК України, рішення Харківської міської ради "Про місцеві податки і збори у місті Харкові", технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 та 01.01.2018, затвердженої рішеннями Харківської міської ради та інших нормативно - правових актів щодо порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, розрахунку належного до сплати позивачем земельного податку.
Додатково зауважив, що ДП «Завод імені В. О. Малишева» самостійно подавалися до контролюючого органу податкові декларації з плати за землю, у яких останнім вказано площу земельних ділянок, які перебувають у його користуванні. Жодних уточнюючих розрахунків до податкових декларацій (з приводу зменшення/скасування задекларованого податку) за перевіряємий період позивачем до контролюючого органу не подавалося. Більше того, ані у позовній заяві, ані в інших поданих ДП «Завод імені В. О. Малишева» до суду процесуальних документах не зазначалося про його незгоду з визначеними контролюючим органом площами земельних ділянок при розрахунку земельного податку. А відтак, висновок суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення в частині розрахунку сум земельного податку та штрафних санкцій щодо частини земельних ділянок по вулиці Плеханівська 126, провулок Зерновий 2, 4, 4а та вулиці Киргизька 2, по вулиці Морозова 13, на вулиці Героїв Харкова 122, обраховано невірно з підстав не чіткості площі цих земельних ділянок, що безпосередньо впливає на обрахунок земельного податку, є безпідставним.
У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу позивача відповідач заперечував проти викладених у ній доводів, просив рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Звернув увагу, що у розумінні підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України ДП «Завод імені В. О. Малишева» є землекористувачем спірних земельних ділянок, що підтверджується самостійним поданням позивачем протягом перевіряємого періоду до контролюючих органів декларацій з плати за землю, в яких було також вказано документи, передбачені пунктом 286.1 статті 286 ПК України, а саме : державні акти на право постійного користування землею, рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі; технічні звіти по інвентаризації. Серед документів, які свідчать про виділення ДП «Завод імені В. О. Малишева» земельних ділянок у постійне користування відображено : рішення виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 17.09.1952 № 17/252 та від 06.04.1960 № 190- 4; державні акти на право постійного користування землею I-ХР № 004895 від 04.08.2000, I-ХР № 002198 без дати, I-ХР № 002099 від 03.03.2000, I-ХР № 005664 від 08.12.1999; технічні звіти по інвентаризації. 
При цьому, на спірних земельних ділянках розміщена нерухомість, яка належить платнику податків на праві власності та надається в оренду іншим суб`єктам господарювання.
Отже, згідно з вимогами підпункту 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 ПК України ДП «Завод імені В. О. Малишева» є платником земельного податку.
З посиланням на статтю 2 Закону України від 07.07.2011 № 3613-IV «Про державний земельний кадастр» (далі – Закон № 3613-IV) вказував, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.
До того ж, Харківською міською радою прийнято Рішення від 25.09.2013 № 1269/13 «Про затвердження Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013», відповідно до пункту 4.1 якого, платники земельного податку (крім фізичних осіб) повинні в місячний термін з дня набрання чинності зазначеним рішенням звернутися до управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області для отримання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та у строки, встановлені Податковим кодексом України, подати податкову декларацію на поточний рік до відповідного органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки разом з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. 
Вказані документи офіційно оприлюднено, відповідно, платник податків був обізнаний із ними, проте, не виконав вимог вказаного Порядку в частині зобов`язання отримати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. 
За таких обставин, на переконання відповідача, відсутність реєстрації земельних ділянок, які знаходиться у користуванні ДП «Завод ім. В.О. Малишева» у Державному кадастрі, відсутність кадастрового номеру та не отримання витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не може бути підставою для несплати земельного податку у належному розмірі.
Більше того, наголосив, що за земельні ділянки, по яких нерухоме майно (приміщення) ДП «Завод імені В.О. Малишева» передано в оренду іншим суб`єктам господарської діяльності, позивачем від таких суб`єктів господарювання отримувалося відшкодування витрат зі сплати податку за землю, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру податкових накладних.
Заперечував проти врахування долученого до матеріалів справи експертного висновку, адже у розумінні частини 2 статті 101 КАС України, предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Позивач також скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Харківській області, в якому просив апеляційну скаргу ГУ ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 у справі № 520/99/25 залишити без задоволення.
В обґрунтування відзиву зазначив, що ГУ ДПС у Харківській області з питання нарахування податку на землю з 2017 року по 2020 рік проведено 5 перевірок, результати яких були скасовані у судовому та адміністративному порядку.
При цьому, рішенням ДПС України від 19.06.2024 № 18442/6/99-00-06-03-02-06, відповідно до якого була проведена оспорювана перевірка, було визначено межі такої перевірки, а саме: ГУ ДПС у Харківській області було зобов`язано: (1) вжити заходів щодо отримання інформації відповідно до вимог 286.1 ст. 286 ПК України; (2) вжити заходів відповідно до підпункту 78.1.12 п. 78.1 статті 78 ПК України щодо правомірності нарахування земельного податку та подання до контролюючого органу податкових декларацій з плати за землю за 2017 рік відповідно до вимог чинного законодавства.
Тобто, Державна податкова служба України поклала обов`язок саме на контролюючий орган дослідити питання щодо права власності чи користування земельними ділянками, який так і не був виконаний відповідачем.
Третя особа подала пояснення щодо апеляційної скарги ДП «Завод імені В.О. Малишева», в яких просила суд апеляційної інстанції задовольнити її вимоги, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 по справі № 520/99/25 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ДП «Завод ім. В.О. Малишева» задовольнити у повному обсязі.
Також проінформовано, що ГУ ДПС у Харківській області з питання нарахування позивачем податку на землю з 2017 року по 2020 рік проведено 5 перевірок, результати яких були скасовані в судовому та адміністративному порядку ДПС України.
При цьому, під час скасування попередніх результатів перевірок, Державна податкова служба України визначила межі фактичних обставин, що можуть бути предметом дослідження під час проведення документальної позапланової перевірки відповідно до вимог пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України, зокрема у рішенні від 10.04.2023 № 8839/0/99-00-06-03-02-06, окрім іншого, вказано, що ГУ ДПС у Харківській області необхідно було дослідити, чи оформлено права ДП «Завод ім. В.О. Малишева» на земельні ділянки належним чином, а у рішенні від 13.11.2023 № 33943/6/99-00-06-03-02-06 вказано, що ГУ ДПС у Харківській області при прийнятті ППР від 25.08.2023 № 00264750703 не враховано положення пункту 286.1 статті 286 ПК України щодо отримання інформації, необхідної для обчислення і справляння плати на землю, зокрема, щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яку надають центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин, а тому розрахунок земельного податку зроблено без врахування всіх обставин.
З посиланням на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 02.06.2021 у справі № 1.380.2019.001429, зауважив, що перевірка, яка проводиться на підставі підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України, за своєю суттю є додатковою перевіркою, що має на меті дослідити обставини, які не були досліджені зовсім або досліджені не в повній мірі під час проведення перевірки або ж перевірити висновки, зроблені за результатами податкової перевірки у випадку встановлення їх невідповідності чинному законодавству. В залежності від наявної підстави для перевірки, визначається зміст та межі самої перевірки і, відповідно, обсяг документів та фактичних обставин, що підлягають дослідженню в ході перевірки, що в свою чергу безпосередньо впливає на обсяг прав платника податків під час проведення позапланової перевірки. Однак, контролюючим органом так і не було виконано вказівок ДПС України, що свідчить про протиправність винесення спірного ППР.
До того ж, зауважив, що рішенням Харківської міської ради від 20.12.2017 № 889/17 «Про звільнення від сплати земельного податку на 2018 рік» ДП «Завод ім. В.О. Малишева» звільнений з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року від сплати земельного податку, а тому нарахування земельного податку за 2018 рік та штрафних санкцій за цей період є протиправним.
Просив врахувати, що відповідно до пункту 112.1 статті 112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, що не мало місця у спірних правовідносинах.
Так, ГУ ДПС у Харківській області проведено 5 перевірок, результати яких були скасовані в судовому та адміністративному порядку ДПС України.
При цьому, в акті перевірки від 25.06.2021 за період з травня по грудень 2018 року було встановлено заниження податку на землю: в сумі – 17 634,88 грн (2204,36 грн щомісяця), натомість, в акті перевірки від 07.10.2024, за результатом якої винесено оспорюване ППР, за цей же період сума заниження податку склала – 141 726,24 грн (17 715,77 грн щомісяця). 
За 2019 рік було встановлено заниження податку на землю: в акті перевірки від 25.06.2021 - 64 390 028,4 грн (5 365 835,70 грн щомісяця), тоді як в акті перевірки від 07.10.2024 ця сума склала – 161 993 235,30 грн (13 499 436,28 грн щомісяця). 
За 2020 рік було встановлено заниження податку на землю: в акті перевірки від 25.06.2021 - 184 861 594,8 грн (15 405 132,90 грн щомісяця), тоді як в акті перевірки від 07.10.2024 ця сума склала – 169 393 013,92 грн (15 399 364,90 грн щомісяця).
Також, згідно з таблицею, наведеною в акті перевірки від 07.10.2024 на сторінці 3, в кожній перевірці сума донарахованого податку на землю за період з 01.07.2017 по 31.12.2020 є різною. Таким чином, контролюючий орган сам кілька разів невірно розраховував суму податку на землю, яка мала бути задекларована та сплачена, і тричі самостійно скасовував результати перевірок з цього питання, тому дії ДП «Завод ім. В.О. Малишева» в частині заниження податку на землю не можуть кваліфікуватись як винні. 
Контролюючий орган у поясненнях від 06.02.2026 повідомив, що відповідно до поданої до Східної ОДПІ м. Харкова податкової декларації з плати за землю за 2018 рік ДП «Завод імені В. О. Малишева» самостійно визначено площу земельних ділянок, які використовує платник на праві постійного користування, у розмірі 172,5091 га (графа 8) та визначено річну суму земельного податку у розмірі 24 162 612,33 грн (графа 13). Поряд з цим, у графі 16 зазначено суму пільги у розмірі 23 899 406, 94 грн, що відповідає площі – 170,9867 га. Річна сума земельного податку (до сплати) склала 263 205,39 грн (графа 17), що відповідає площі 1,5224 га. 
Перевіркою встановлено, що ДП «Завод ім. В.О. Малишева» нараховувало земельний податок до сплати виключно за земельні ділянки, по яких нерухоме майно (приміщення) передано в оренду, загальною площею - 1,5224 га. При цьому, заниження податку було встановлено саме виходячи з площі землі, яка передавалась в оренду - 1,5224 га: за період з 01.05.2018 по 31.12.2018 та визначено грошове зобов`язання у ППР за період 01.06.2018 по 31.12.2018 на суму 124 010,43 грн.
Зауважив, що на виконання вимог підпункту 52.4 пункту 52 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX ПК України позивачу не нараховувався за період з 1 березня по 31 березня 2020 року земельний податок, а встановлене перевіркою заниження податку за 2020 рік було здійснене із врахуванням пільги за березень 2020 року, виходячи з площі землі, самостійно задекларованої ДП «Завод імені В. О. Малишева», - 172,5091 га на суму 169 393 013,92 грн.
З огляду на те, що інформація відносно земельних ділянок, якими користується ДП «Завод імені В.О. Малишева», не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, перевіркою здійснено розрахунок розміру земельного податку виходячи з площі, самостійно задекларованої платником податків, що не суперечить вимогам пункту 286.1 статті 286 ПК України.
На переконання відповідача, відсутність у Держгеокадастрі інформації щодо реєстрації спірних земельних ділянок у перевіряємий період часу через небажання платника податків вжити заходи для своєчасного проведення державної реєстрації права користування земельними ділянками не може слугувати підставою для несплати податків. Платник користувався земельними ділянками починаючи з 1952 року для здійснення господарської діяльності, надавав послуги оренди нерухомого майна, яке знаходилось на земельних ділянках, отримував відшкодування витрат по сплаті земельного податку від інших суб`єктів господарювання.
Просив врахувати викладений у постанові від 30.09.2021 у справі № 0440/4935/18 висновок Верховного Суду, відповідно до якого обов`язок зі сплати земельного податку виникає у особи в силу фактичного використання земельної ділянки, незалежно від дотримання такою особою вимог земельного та цивільного законодавства щодо порядку оформлення права землекористувача та підстав набуття права користування. Враховуючи, що ПК України, як спеціальний акт, що регулює відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, визначає об`єктом оподаткування саме земельну ділянку, яка перебуває у власності та користуванні, не встановлюючи імперативних умов щодо оформлення відповідного права щодо неї для виникнення обов`язку з плати за землю, останній, як вже зазначалося, пов`язується для особи саме із виникненням права власності або користування земельною ділянкою, а не із обставинами присвоєння такій земельній ділянці кадастрового номеру. При цьому, згідно з пунктом 271.1 статті 271 ПК України базою нарахування земельного податку є нормативна грошова оцінка земельної ділянки або її площа, у разі якщо нормативна грошова оцінка не проведена.
У клопотанні від 12.02.2026 представник відповідача просив долучити до матеріалів справи детальний розрахунок грошових зобов`язань з земельного податку ДП “Завод імені В.О. Малишева” за 2018 рік.
У поясненнях від 31.03.2026 представник позивача переконував, що відсутність інформації про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі унеможливлює визначення її нормативної грошової оцінки, площі, цільового призначення.
Позивачем подано клопотання від 10.04.2026, в якому останній просив суд витребувати у Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» документи, необхідні суду для повного та всебічного розгляду справи, зокрема пояснення щодо задекларованих підприємством сум в податкових деклараціях.
Контролюючим органом надано пояснення від 13.04.2026, в яких зазначено, що при проведенні перевірки та при визначенні грошових зобов`язань за результатами перевірки ГУ ДПС у Харківській області повністю дотримано строки, визначені ПК України для таких дій.
Позивач також надав пояснення від 14.04.2026, у яких вказав, що ДП «Завод імені В.О. Малишева» до 2025 року не мало у власності чи користуванні спірних земельних ділянок, як об`єктів оподаткування земельним податком, а тому не проводилась і їх нормативно-грошова оцінка, а документація із землеустрою не розроблялася. 
Вважає, що донарахування спеціалістами ГУ ДПС у Харківській області за 2018 – 2020 роки податку на землю ДП «Завод імені В.О. Малишева» із врахуванням нормативно-грошової оцінки станом на 01.01.2013 та 01.01.2018, затвердженої рішеннями Харківської міської ради, не відповідає нормам чинного законодавства, що додатково підтверджується висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 28.04.2025 № 3.1.
Представник позивача надав пояснення від 29.04.2026, в яких навів формулу розрахунку податку на землю.
У поясненнях від 05.05.2026 контролюючий орган надав свій розрахунок земельного податку.
06.05.2026 надійшли письмові пояснення від позивача з проханням долучити до матеріалів справи уточнені податкові декларації за спірний період.
Представники позивача та третьої особи в судових засіданнях підтримали вимоги апеляційної скарги ДП «Завод імені В.О. Малишева» з підстав та мотивів, викладених в останній, та просили суд апеляційної інстанції їх задовольнити, а апеляційну скаргу відповідача - відхилити, як незаконну та необґрунтовану.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав правову позицію, викладену у апеляційній скарзі ГУ ДПС та додаткових поясненнях, заперечував проти доводів апеляційної скарги ДП «Завод імені В.О. Малишева», просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційних скарг рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача частковому задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС у Харківській області від 09.08.2024 № 3597-п, було проведено позапланову невиїзну перевірку ДП «Завод ім. В. О. Малишева», за результатами якої складено акт від 07.10.2024 № 46453/20-40-07-09-06/14315629 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.11.2024 № 00633940709.
Перевіркою ДП «Завод імені В. О. Малишева» встановлені порушення вимог статті 270, підпункту 271.1.2 пункту 271.1 статті 271, пункту 284.1 статті 284, пункту 286.1, пункту 286.2 статті 286 ПК України, внаслідок чого платником податку занижено суму земельного податку всього на загальну суму 331510259, 65 грн.
Перевіркою встановлено, що ДП «Завод імені В. О. Малишева» у періоді з 01.07.2017 по 31.12.2020 до контролюючих органів за місцезнаходженням земельних ділянок надавались декларації з плати за землю за земельні ділянки, по яких нерухоме майно (приміщення) передано в оренду іншим суб`єктам господарської діяльності.
За даними декларацій, документами, які засвідчують право користування земельними ділянками є: рішення виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 17.09.1952 № 17/252 та від 06.04.1960 № 190-4; державні акти на право постійного користування землею I- ХР № 004895 від 04.08.2000, I-ХР № 002198 без дати, I- ХР № 002099 від 03.03.2000, I- ХР № 005664 від 08.12.1999; технічні звіти по інвентаризації.
Згідно з деклараціями ДП «Завод імені В.О. Малишева» за період з 01.07.2017 по 31.12.2020 самостійно задекларовано земельного податку на загальну суму 74314624,55 грн.
За даними актів попередніх перевірок, відповідно до листування контролюючого органу з ДП «Завод імені В.О. Малишева» платником податків застосовувалась нормативна грошова оцінка землі станом на 2000 рік.
Нормативна грошова оцінка земель міста Харкова здійснювалась на замовлення Харківської міської ради, як розпорядника землі та передавалась до Державного земельного кадастру разом з технічною документацією для проведення вказаної оцінки на підставі рішення 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013» від 03.07.2013 № 1209/13, яка застосовується з 01.01.2014 та рішення 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018» від 27.02.2019 № 1474/19, яка застосовується з 01.01.2020.
ДП «Завод імені В.О. Малишева» до перевірки не надано документального підтвердження державної реєстрації прав на земельні ділянки, розташовані на території м. Харкова, які перебувають на праві постійного користування (відсутні державні акти на землю, кадастрові номера тощо); витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, а інформація відносно земельних ділянок, якими користується платник податків, не внесена до відомостей Державного земельного кадастру.
Враховуючи зазначене, перевіркою встановлено, що розрахунок земельного податку підприємством здійснено без дотримання норм чинного податкового та земельного законодавства.
ГУ ДПС у Харківській області здійснено розрахунок плати за землю відповідно до статей 270, 271, 284, 286 ПК України на підставі рішень Харківської міської ради "Про місцеві податки і збори у місті Харкові", технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, яка застосовується з 01.01.2014, та станом 01.01.2018, яка застосовується з 01.01.2020, затвердженої рішеннями Харківської міської ради, та інших нормативно - правових актів щодо порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів.
11.11.2024 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №00633940709, форми «Р», яким позивачу за платежем земельний податок з юридичних осіб нараховано суму грошового зобов`язання 331510259,65 грн та за штрафними санкціями 48228993,88 грн, за період 2017-2020 роки /том 1 а. с. 23/.
Підприємство не погодившись з податковим повідомленням-рішенням від 11.11.2024 №00633940709, звернулось до суду із позовом про визнання його протиправним та скасування.
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.11.2024 № 00633940709 за платежем земельний податок з юридичних осіб: за податковими та/або іншими зобов`язаннями збільшення на суму +321595017,26 грн та за штрафними санкціями на суму 46839945,78 грн, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки в цій частині розрахунок сум земельного податку та штрафних санкцій по земельним ділянкам, розташованим на вулиці Плеханівська, 126, провулок Зерновий, 2, 4, 4а та вулиці Киргизька, 2, по вулиці Морозова, 13, на вулиці Героїв Харкова (Московська), 122 обраховано невірно (обчислення розміру земельного податку здійснено контролюючим органом з урахуванням площ земельних ділянок, які між собою не узгоджуються), при цьому, суд не установив чіткості щодо площі цих земельних ділянок, що, на думку суду першої інстанції, безпосередньо впливає на обрахунок земельного податку та унеможливлює здійснити перевірку правильності нарахування контролюючим органом відповідних сум.
Разом з цим, суд зауважив, що незважаючи на те, що позивач не зареєстрував право користування земельними ділянками під належними йому на праві господарського відання об`єктами нерухомості, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК України, обов`язок зі сплати земельного податку у позивача виник з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
З посиланням на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12 листопада 2020 року у справі № 826/9673/18, від 6 листопада 2020 року у справі № 826/10186/17, від 17 грудня 2019 року у справі № 804/4739/16, від 21 березня 2019 року у справі № 826/15276/17, від 16 травня 2018 року у справі № П/811/1839/16, суд вважав, що наявне право користування позивача на несформовані земельні ділянки не припинилось із запровадженням Державного земельного кадастру, як і не припинився обов`язок плати за землю, що перебуває у його користуванні. А відтак, відхилив доводи позивача про те, що його не можна вважати платником земельного податку до моменту виникнення прав на земельну ділянку відповідно до запису, сформованого у Державному земельному кадастрі.
З урахуванням обставин, встановлених судом, а також з огляду на положення частини першої статті 90 Земельного кодексу України 1970 року, пункту 5 постанови Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Земельного кодексу УРСР» від 18.12.1990, пункту 7 Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 року, частини другої статті 1 розділу VII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр», суд зазначив, що позивач є користувачем вищевказаних земельних ділянок, відносно частини земельних ділянок, які частково накладаються на земельні ділянки, які перебувають у користуванні на підставі рішень місцевої ради, здійснено реєстрацію у Державному земельному кадастрі міста Харкова, а відтак зобов`язаний сплачувати плату за землю.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування податкового–повідомлення рішення щодо нарахування земельного податку у розмірі 9 915 242,39 грн та штрафних санкцій у сумі 1 389 048,1 грн відносно земельних ділянок на вулицях: Хуторянська, 32, площа земельної ділянки 15000 кв. м, Ковтуна, 21, площа земельної ділянки 1259 кв. м та 95 кв. м., Ковтуна, 38, площа земельної ділянки 721 кв. м, Ковтуна, 40а, площа земельної ділянки 2479 кв. м, Ковтуна, 42а, площа земельної ділянки 2447 кв. м, Ковтуна, 42а, площа земельної ділянки 1978 кв. м, Ковтуна, 46а, площа земельної ділянки 5110 кв. м, Морозна, 9, площа земельної ділянки 4944 кв. м, Ньютона, 6а, площа земельної ділянки 689, Ньютона, 6а, площа земельної ділянки 654, Плеханівська, 126, площа земельної ділянки 5131, Соїча, 2, площа земельної ділянки 1572 кв. м, суд вважав, що такі обчислені вірно та підлягають сплаті позивачем, адже жодних заперечень щодо неправильності застування даних для їх обрахунку сторонами не надано, а судом не встановлено.
Щодо доводів третьої особи про те, що у акті перевірки містяться відомості про право користування позивачем землею площею 65,6209 га без зазначення документів, то таким суд не надає оцінки, адже зазначена площа землі не була підставою для обчислення суми заниження плати за землю за оспорюваний період та в подальшому обрахунку штрафних санкцій, що підтверджено розрахунками суми земельного податку за 2018-2020 роки та актом перевірки від 07.10.2024.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів виходить з такого.
Колегією суддів встановлено, шо спірні правовідносини виникли між сторонами внаслідок різного тлумачення підстав та порядку виникнення обов`язку у юридичної особи зі сплати земельного податку та відповідно правильності визначення його розміру.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено ПК України.
Згідно з положеннями підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпунктів 14.1.72, 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельний податок – обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу);
плата за землю – обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до пунктів 286.1, 286.5 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є:
а) дані державного земельного кадастру;
б) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
в) дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю);
г) дані сертифікатів на право на земельні частки (паї);
ґ) рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв);
д) дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї);
е) дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Згідно з положеннями пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.
У відповідності до положень пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Відповідно до пункту 287.1 статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
За змістом положень частин першої та другої статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд вже розглядав питання обов`язку сплати фізичними та юридичними особами податку на земельну ділянку та підстав і моменту виникнення такого обов`язку. Суд звертає увагу, «що у розумінні положень підпунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1, пункту 269.2 статті 269, підпунктів 270.1.1, 270.1.2 пункту 270.1 статті 270, пункту 287.6 статті 287 ПК України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.
Якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду.
Незважаючи на те, що позивач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належними йому на праві власності нежитловими приміщеннями, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, обов`язок зі сплати земельного податку виник у позивача з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно».
Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 07.07.2015 у справі № 826/12388/13-а, від 08.06.2016 у справі № 21-804а16, від 12.09.2017 у справі № 21-3078а16, а також Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 у справі № 825/308/17, від 19.06.2018 у справі № 822/2696/17, від 17.12.2019 у справі № 804/4739/16.
Таким чином, на усіх власників чи користувачів земельними ділянками покладається обов`язок із плати за землю, зокрема, у вигляді земельного податку. При цьому, у разі набуття права власності чи оренди на нерухоме майно обов`язок із сплати земельного податку або орендної плати покладається на власника/орендаря нерухомого майна, незалежно від факту оформлення права власності чи користування відповідною земельною ділянкою.
Верховний Суд у постанові від 29.01.2026 по справі № 640/21005/19 вказав, що обов`язок із сплати земельного податку пов`язується для особи саме із виникненням права власності або користування земельною ділянкою, а не із обставинами присвоєння такій земельній ділянці кадастрового номеру. При цьому, згідно з пунктом 271.1 статті 271 ПК України базою нарахування земельного податку є нормативна грошова оцінка земельної ділянки або її площа, у разі якщо нормативна грошова оцінка не проведена.
Зазначене відповідає правовим висновкам викладеним у постановах Верховного Суду від 28.05.2019 у справі № 816/352/17, від 03.08.2020 у справі № 826/13307/18, від 22.10.2025 у справі № 640/21409/21.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що незалежно від факту оформлення права власності чи користування відповідною земельною ділянкою шляхом державної реєстрації речових прав на таке нерухоме майно та присвоєння такій земельній ділянці кадастрового номеру, власник/користувач нерухомого майна зобов`язаний сплатити земельний податок.
Отже, визначальним у даній справі є встановлення факту передання Державному підприємству «Завод імені В.О. Малишева» у користування земельних ділянок.
Як вбачається зі змісту Акту про результати позапланової невиїзної перевірки Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» (код ЄДРПОУ 14315629) від 07.10.2024 № 46453/20-4007-09-06/14315629, за даними декларацій, на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 17.09.1952 № 17/252 на 33,3889 га та від 06.04.1960 № 190-4 на 135,6987 га, державних актів на право постійного користування землею І-ХР № 004895 від 04.09.2000 на 10,87 га, І-ХР № 002198 на 2,85 га, І-ХР № 002099 від 03.03.2000 на 0,4924 га, І-ХР № 005664 від 08.12.1999 на 4,9 га, технічних звітів про інвентаризацію на 3,4215 грн та без зазначення документа на 66,6209 га позивачем за період з 01.07.2017 по 31.12.2020 самостійно задекларовано земельного податку на загальну суму 74 314 624,55 грн за постійне користування земельними ділянками загальною площею 257,2424 га. Платник податків подавав звіти до Харківської ДПІ, Індустріальної ДПІ, Зміївської ДПІ, Чугуївської ДПІ.
Проведеним аналізом податкової звітності встановлено, що подані ДП «Завод імені В.О. Малишева» декларації з плати за землю до Індустріальної ДПІ ГУ ДПС не містять інформації щодо документів, які засвідчують/підтверджують право власності/користування земельними ділянками, державної реєстрації права власності/користування. Жодна декларація не містить інформації щодо кадастрових номерів земельних ділянок.
З метою встановлення правомірності визначення платником податків податкового зобов`язання по платі за землю ГУ ДПС направлено письмовий запит до «Завод імені В.О. Малишева» від 13.08.2024 № 2774/20-40-07-09 з проханням надати у повному обсязі всі документи, які свідчать про право власності/користування ДП «Завод імені В.О. Малишева» земельними ділянками загальною площею 257,2424 гa, підтверджують державну реєстрацію цих прав або надати письмові пояснення щодо відсутності таких документів, причини не проведення державної реєстрації прав на дані земельні ділянки; надати документи, на підставі яких визначено нормативно-грошову оцінку земельних ділянок, яка наведена в поданих деклараціях з плати за землю; надати письмові пояснення щодо причин не виконання вимог рішення Харківської міської ради «Про затвердження «Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013» від 25.09.2013 № 1269/13.
Однак, листом від 24.09.2024 № 002-16/017/4982 ДП «Завод імені В.О. Малишева» повідомило, що інших документів, які не надавалися під час попередніх перевірок, за наслідками яких складено акти перевірок від 25.06.2021 № 11042/20-40-07-02-08/14315629 та від 16.12.2022 № 5358/20-40-07-01-05/14315629 підприємство не має.
Під час проведення перевірки ДП «Завод імені В.О. Малишева» проведено аналіз листування ГУ ДПС: з платником податків, з Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, з Департаментом територіального контролю та земельних відносин Харківській області, з Харківською міською радою, зі Східним міжрегіональним відділом Державної регуляторної служби України, здійсненим під час проведення попередніх перевірок та встановлено, шо інформація відносно земельних ділянок, розташованих на території м. Харкова, якими користується платник податків, не внесена до відомостей Державного земельного кадастру.
Також в Акті перевірки відображено, що за даними інформаційних баз, відомості про земельці ділянки, розташовані на території м. Харкова, якими користується ДП «Завод імені В.О. Малишева» відсутні.
З огляду на те, що ДП «Завод імені В.О. Малишева» до перевірки не надано документального підтвердження державної реєстрації прав па земельні ділянки, розташовані на території м. Харкова, які перебувають на праві постійного користування (відсутні державні акти на землю, кадастрові номера тощо); витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, а інформація відносно земельних ділянок, якими користується платник податків, не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, перевіркою встановлено, що розрахунок земельного податку підприємством здійснено без дотримання норм чинного податкового та земельного законодавства.
Таким чином, із сукупності вищенаведеного колегією суддів встановлено, що стверджуючи про те, що у користуванні позивача, як платника податку, знаходяться земельні ділянки загальною площею 257,2424 га, на яку контролюючим органом визначено розмір податкового зобов`язання зі сплати земельного податку за спірним ППР, відповідач керувався виключно відомостями, зазначеними платником податку у податкових деклараціях за період з 2018 року по 2020 рік.
Крім того, відповідно до наведеної ГУ ДПС у Акті перевірки інформації, за рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 17.09.1952 № 17/252 позивачу передано у користування земельну ділянку загальною площею 33,3889 га;
- за рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 06.04.1960 № 190-4 позивачу передано у користування земельну ділянку загальною площею 135,6987 га;
- за державним актом на право постійного користування землею І-ХР № 004895 від 04.08.2000 позивачу передано у користування земельну ділянку загальною площею 10,87 га;
- за державним актом на право постійного користування землею І-ХР № 002198 без дати – позивачу передано у користування земельну ділянку загальною площею 2,85 га;
- за державним актом на право постійного користування землею І-ХР № 002099 від 03.03.2000 позивачу передано у користування земельну ділянку загальною площею 0,4924 га;
- за державним актом на право постійного користування землею І-ХР № 005664 від 08.12.1999 позивачу передано у користування земельну ділянку загальною площею 4,9 га.
Разом цим, з вказаної інформації не вбачається ані адрес, ані координат розміщення земельних ділянок, площі яких вказані у вищенаведених державних актах на право постійного користування земельними ділянками.
Жодних посилань в Акті перевірки на інші первинні документи, які були предметом дослідження контролюючого органу та підтверджували факти користування ДП «Завод імені В.О. Малишева» земельними ділянками загальною площею 257,2424 га, відповідачем не відображено.
Колегія суддів зазначає, що для застосування посадовими особами контролюючих органів при оформленні результатів документальних перевірок платників податків (у розумінні статті 15 Податкового кодексу) (далі - платники податків) дотримання податкового, валютного законодавства, законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - законодавство з єдиного внеску) та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 року за № 1300/27745, затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків затверджений (далі - Порядок № 727).
Згідно з підпунктом 1 розділу ІІ вказаного Порядку № 727 результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а в разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.
Пунктами 3-5 зазначеного розділу Порядку № 727 передбачено, що Акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податкове, валютне та інше законодавство, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи).
В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.
Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків.
Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку про те, що обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, встановлюються при розгляді наданих платником податків письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини). При цьому, при розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.
Акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податкове, валютне та інше законодавство, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи).
В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
За висновком Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постанові від 26 червня 2023 року у справі № 815/6819/14, текст акту перевірки повинен деталізовано відображати зміст та суть встановлених контролюючим органом порушень та відповідати встановленим висновкам про вчинене платником податків порушення.
У постанові 14 січня 2025 року у справі № 460/12527/23 Верховний Суд зазначив, що суть документальної перевірки полягає саме у перевірці первинних бухгалтерських та податкових документів, які підтверджують правильність нарахування платником податків податкових зобов`язань, та такі висновки не можуть ґрунтуватись на припущеннях.
У постанові від 18 березня 2025 року у справі № 160/21398/24 Верховний Суд виснував, що незважаючи на те, що акт податкової перевірки не є самостійним предметом судового оскарження, він є одним із доказів в адміністративній справі про визнання протиправним рішення контролюючого органу, прийнятого за наслідками проведеної перевірки. Текст акта перевірки повинен деталізовано відображати зміст та суть встановлених контролюючим органом порушень та відповідати встановленим висновкам про вчинене платником податків порушення. Описова частина акта перевірки повинна бути сформульована таким чином, щоб платник податків міг зрозуміти в чому, на думку податкового органу, полягає склад вчиненого правопорушення та, заперечуючи проти встановлених у висновках акта перевірки порушень, на підставі яких прийнято податкове повідомлення-рішення, мав змогу подати заперечення проти акта перевірки чи звернутися до суду з позовом про оскарження прийнятих за наслідками такої перевірки рішень контролюючого органу.
Отже, податкові правопорушення повинні встановлюватися саме на підставі первинних документів.
Колегія суддів зазначає, що за приписами статті 126 Земельного кодексу України в редакції, чинній до впровадження Державного земельного кадастру було передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Отже, належним правовстановлюючим документом є саме державний акт.
Водночас, як вбачається зі змісту Акту перевірки, контролюючий орган при встановленні факту користування ДП «Завод імені В.О. Малишева» земельною ділянкою загальною площею 3,4215 га керувався технічним звітом по інвентаризації, який у розумінні приписів Земельного кодексу України не є правовстановлюючим документом, адже лише уточнює межі, площу та цільове призначення земельних ділянок, однак не фіксує обставини передання такої у користування.
Крім того, копії такого технічного звіту по інвентаризації відповідачем до матеріалів справи не надано, що взагалі ставить під сумнів його існування.
Будь-яких інших документів, які б свідчили про передання позивачу у користування земельної ділянки загальною площею 3,4215 га відповідачем не наведено, а колегією суддів не встановлено.
Крім того, стверджуючи про факт користування позивачем земельною ділянкою загальною площею 66,6209 га контролюючий орган взагалі не наводить документа, який підтверджує такі обставини.
Отже, з наявних в матеріалах справи документів не вдається за можливе підтвердити факт користування позивачем земельними ділянки саме у площах, вказаних відповідачем.
А відтак, з огляду на те, що відповідачем з посиланням на первинні документи не доведено обставини користування позивачем земельними ділянками загальною площею 70,0424 га (66,6209+3,4215), включення такої площі до розрахунку при донарахуванні позивачу земельного податку – є неправомірним.
Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені у Акті перевірки та розрахунку податкового зобов`язання зі сплати земельного податку відомості щодо площ решти земельних ділянок, які нібито перебувають у користуванні позивача, містять розбіжності та неузгодження.
Так, на сторінці 11 Акту перевірки у графі «зведені дані щодо задекларованих сум податку» відповідачем наведено таблицю, відповідно до якої у ДП «Завод імені В.О. Малишева» в 2018 році у користуванні перебували земельні ділянки загальною площею 257,2424 га.
Водночас, відповідно до самостійно задекларованого платником податку податкового зобов`язання із земельного податку, у 2018 році з урахуванням наданої пільги з плати за землю було задекларовано суму земельного податку за земельні ділянки у загальному розмірі 263 205,39 грн, у тому числі за адресами: 
- вул. Ковтуна, 21 у розмірі 2 427,81 грн за площу земельної ділянки 0,0149 га в оренді, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року, яка визначена з урахуванням напрямку діяльності орендарів (виробництво, комерційна діяльність), 5 488 003,52 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно грошової оцінки за період 2000 – 2017 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1% , а саме : 0,0149 * 5 488 003,52 * 2,96902630916* 0,01 = 2 427,81 грн; 
- вул. Морозова, 13 у розмірі 53 864,71 грн за площу земельної ділянки 0,2371 га в оренді, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року, яка визначена з урахуванням напрямку діяльності орендарів (виробництво, комерційна діяльність), 7 651 713,95 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно грошової оцінки за період 2000 – 2017 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1% , а саме : 0,2371 * 7 651 713,95 * 2,96902630916* 0,01 = 53 864,71 грн; 
- вул. Ньютона, 6-А у розмірі 9 285,22 грн за площу земельної ділянки 0,0852 га в оренді, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року, яка визначена з урахуванням напрямку діяльності орендарів (виробництво, комерційна діяльність), 3 670 612,65 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно грошової оцінки за період 2000 – 2017 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1% , а саме : 0,0852 * 3 670 612,65 * 2,96902630916* 0,01 = 9 285,22 грн 
- вул. Плеханівська, 126 у розмірі 197 627,65 грн за площу земельної ділянки 1,1852 га в оренді, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року, яка визначена з урахуванням напрямку діяльності орендарів (виробництво, комерційна діяльність), 5 616 192,92 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 – 2017 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1% , а саме : 1,1852 * 5 616 192,92 * 2,96902630916* 0,01 = 197 627,65 грн.
Тобто за змістом Акту перевірки, загальна площа земельних ділянок, які перебували в користуванні у позивача в 2018 році за даними платника становить 1,5224 га (0,0149+0,2371+0,0852+1,1852), а за даними контролюючого органу 257,2424 га.
Відповідно до задекларованого позивачем у 2019 році земельного податку, останнім здійснено розрахунок за користування земельними ділянками за адресами: 
- АДРЕСА_1 у розмірі 39 578,55 грн за площу земельної ділянки 0,3908 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 2 274 050,05 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 - 2018 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1,5% , а саме : 0,3908 * 2 274 050,05 * 2,96902630916* 0,015 = 39 578,55 грн; 
- вул. Каштанова, 8 у розмірі 94 772,96 грн за площу земельної ділянки 1,5 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 1 418 660,44 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 2018 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1,5% , а саме : 1,5 * 1 418 660,44 * 2,96902630916* 0,015 = 94 772,96 грн; 
- вул. Киргизська, 2 у розмірі 34 102,99 грн за площу земельної ділянки 0,3376 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 2 268 247,97 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 2018 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1,5% , а саме : 0,3376 * 2 268 247,97 * 2,96902630916* 0,015 = 34 102,99 грн; 
- вул. Ковтуна, 21 у розмірі 30 720,34 грн за площу земельної ділянки 0,1259 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 5 478 898,60 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 2018 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1,5% , а саме : 0,1259 * 5 478 898,60 * 2,96902630916* 0,015 = 30 720,34 грн; 
- вул. Ковтуна, 21 у розмірі 2 318,06 грн за площу земельної ділянки 0,0095 га оренді, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року, яка визначена з урахуванням напрямку діяльності орендарів (виробництво, комерційна діяльність), 5 488 003,52 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно грошової оцінки за період 2000 – 2018 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1,5% , а саме : 0,0095 * 5 488 003,52 * 2,96902630916* 0,015 = 2 318,06 грн; 
- вул. Ковтуна, 38 у розмірі 8 444,37 грн за площу земельної ділянки 0,0721 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2001 року 3 108 468,85 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2001 2018 р. р. у розмірі 2,5118665898, ставки податку 1,5% , а саме : 0,0721 * 3 108 468,85 * 2,5118665898* 0,015 = 8 444,37 грн; 
- вул. Ковтуна, 40а у розмірі 24 195,74 грн за площу земельної ділянки 0,2479 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 2 191 559,44 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 2018 р. р. у розмірі 2,96902630916 ставки податку 1,5% , а саме : 0,2479 * 2 191 559,44 * 2,96902630916 * 0,015 = 24 195,74 грн; 
- вул. Ковтуна, 42а у розмірі 28 658,20 грн за площу земельної ділянки 0,2447 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2001 року 3 108 468,85 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2001 2018 р. р. у розмірі 2,5118665898, ставки податку 1,5% , а саме : 0,2447 * 3 108 468,85 * 2,5118665898* 0,015 = 28 658,20 грн; 
- вул. Ковтуна, 42а (діл.2) у розмірі 35 597,52 грн за площу земельної ділянки 0,1978 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2001 року 4 776 391,78 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2001 2018 р. р. у розмірі 2,5118665898, ставки податку 1,5% , а саме : 0,1978 * 4 776 391,78 * 2,5118665898* 0,015 = 35 597,52 грн; 
- вул. Ковтуна, 46а у розмірі 49 875,04 грн за площу земельної ділянки 0,511 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 2 191 559,44 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 2018 р. р. у розмірі 2,96902630916 ставки податку 1,5% , а саме : 0,511 * 2 191 559,44 * 2,96902630916 * 0,015 = 49 875,04 грн; 
- вул. Морозова, 9 у розмірі 57 906,48 грн за площу земельної ділянки 0,4944 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 2 629 871,33 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 2018 р. р. у розмірі 2,96902630916 ставки податку 1,5% , а саме : 0,4944 * 2 629 871,33 * 2,96902630916 * 0,015 = 57 906,48 грн; 
- вул. Морозова, 13 у розмірі 7 008 842,89 грн за площу земельної ділянки 32,9914 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 4 770 240,49 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 2018 р. р. у розмірі 2,96902630916 ставки податку 1,5% , а саме : 32,9914 * 4 770 240,49 * 2,96902630916 * 0,015 = 7 008 842,89 грн; 
- вул. Морозова, 13 у розмірі 114 707,50 грн за площу земельної ділянки 0,3975 га в оренді, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року, яка визначена з урахуванням напрямку діяльності орендарів (виробництво, комерційна діяльність), 6 479 617,60 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно грошової оцінки за період 2000 – 2018 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1,5% , а саме : 0,3975 * 6 479 617,60 * 2,96902630916* 0,015= 114 707,50 грн; 
- пр. Московський, 122 у розмірі 108 290,79 грн за площу земельної ділянки 0,4983 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 4 879 694,65 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 2018 р. р. у розмірі 2,96902630916 ставки податку 1,5% , а саме : 0,4983 * 4 879 694,65 * 2,96902630916 * 0,015 = 108 290,79 грн; 
- вул. Ньютона, 6-А у розмірі 4 780,66 грн за площу земельної ділянки 0,0731 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року, 1 468 533,14 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 2018 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1,5% , а саме : 0,0731 * 1 468 533,14 * 2,96902630916* 0,015 = 4 780,66 грн; 
- вул. Ньютона, 6-А у розмірі 10 001,13 грн за площу земельної ділянки 0,0612 га в оренді, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року, яка визначена з урахуванням напрямку діяльності орендарів (виробництво, комерційна діяльність), 3 670 613,39 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно грошової оцінки за період 2000 – 2018 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1,5% , а саме : 0,0612 * 3 670 613,39 * 2,96902630916* 0,015 = 10 001,13 грн; 
- вул. Плеханівська, 126 у розмірі 28 158 334,45грн за площу земельної ділянки 132,5444 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 4 770 240,49 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 – 2018 р. р. у розмірі 2,96902630916 ставки податку 1,5% , а саме : 132,5444 * 4 770 240,49 * 2,96902630916 * 0,015 = 28 158 334,45 грн; 
- вул. Плеханівська, 126 у розмірі 384 086,22 грн за площу земельної ділянки 1,6543 га в оренді, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року, яка визначена з урахуванням напрямку діяльності орендарів (виробництво, комерційна діяльність), 5 213 257,20 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 – 2018 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1,5% , а саме : 1,6543 * 5 213 257,20 * 2,96902630916* 0,015= 384 086,22 грн; 
- вул. Соїча, 2а у розмірі 34 162,78 грн за площу земельної ділянки 0,1572 га., з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 4 879 694,65 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 2018 р. р. у розмірі 2,96902630916 ставки податку 1,5% , а саме : 0,1572 * 4 879 694,65 * 2,96902630916 * 0,015 = 34 162,78 грн. 
У 2020 році задекларовано суму земельного податку за земельні ділянки у розмірі 33 200 862,01 грн., у тому числі за адресами: 
- АДРЕСА_1 у розмірі 36 280,34 грн за площу земельної ділянки 0,3908 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 2 274 050,05 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 2019 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 3 298,21 грн, а саме : (0,3908 * 2 274 050,05 * 2,96902630916* 0,015) – 3 298,21= 36 280,34 грн; 
- вул. Каштанова, 8 у розмірі 86 875,21 грн за площу земельної ділянки 1,5 га з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 1 418 660,44 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 2019 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 7 897,75грн, а саме : (1,5 * 1 418 660,44 * 2,96902630916* 0,015) – 7 897,75 = 86 875,21 грн; 
- вул. Киргизська, 2 у розмірі 31 261,07 грн за площу земельної ділянки 0,3376 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 2 268 247,97 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 2019 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 2 841,92грн, а саме : (0,3376 * 2 268 247,97 * 2,96902630916* 0,015) – 2841,92 = 31 261,07 грн; 
- вул. Ковтуна, 21 у розмірі 28 160,31 грн за площу земельної ділянки 0,1259 га., з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 5 478 898,60 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 2019 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 2 560,03грн., а саме : (0,1259 * 5 478 898,60 * 2,96902630916* 0,015) - 2560,03 = 28 160,31 грн; 
- вул. Ковтуна, 21 у розмірі 2 124,89 грн за площу земельної ділянки 0,0095 га в оренді, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року, яка визначена з урахуванням напрямку діяльності орендарів (виробництво, комерційна діяльність), 5 478 930,14 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно грошової оцінки за період 2000 – 2019 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 193,17 грн, а саме : (0,0095 * 5 478 930,14 * 2,96902630916* 0,015) – 193,17 = 2 124,89 грн; 
- вул. Ковтуна, 38 у розмірі 7 740,67 грн за площу земельної ділянки 0,0721 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2001 року 3 108 468,85 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2001 2019 р. р. у розмірі 2,5118665898, ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 703,70 грн, а саме : (0,0721 * 3 108 468,85 * 2,5118665898* 0,015) – 703,70 = 7740,67 грн;
- вул. Ковтуна, 40а у розмірі 22 179,43 грн за площу земельної ділянки 0,2479 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 2 191 559,44 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 2019 р. р. у розмірі 2,96902630916 ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 2 016,31 грн, а саме : (0,2479 * 2 191 559,44 * 2,96902630916 * 0,015) - 2 016.31= 22 179,43 грн; 
- вул. Ковтуна, 42а у розмірі 26 270,02 грн за площу земельної ділянки 0,2447 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2001 року 3 108 468,85 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2001 2019 р. р. у розмірі 2,5118665898, ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 2 388,18 грн, а саме : (0,2447 * 3 108 468,85 * 2,5118665898* 0,015) – 2 388,18 = 26 270,02 грн; 
- вул. Ковтуна, 42а (діл.2) у розмірі 32 631,06 грн за площу земельної ділянки 0,1978 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2001 року 4 776 391,78 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2001 2019 р. р. у розмірі 2,5118665898, ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 2 966,46 грн, а саме : (0,1978 * 4 776 391,78 * 2,5118665898* 0,015) – 2 966,46 = 32 631,06 грн; 
- вул. Ковтуна, 46а у розмірі 45 718,79 грн за площу земельної ділянки 0,511 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 2 191 559,44 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 2019 р. р. у розмірі 2,96902630916 ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 4 156,25 грн, а саме : (0,511 * 2 191 559,44 * 2,96902630916 * 0,015) – 4 156,25 = 45 718,79 грн; 
- вул. Морозова, 9 у розмірі 53 080,94 грн за площу земельної ділянки 0,4944 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 2 629 871,33 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 2019 р. р. у розмірі 2,96902630916 ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 4 825,54 грн, а саме : (0,4944 * 2 629 871,33 * 2,96902630916 * 0,015) – 4 825,54 = 53 080,94 грн; 
- вул. Морозова, 13 у розмірі 6 429 816,43 грн за площу земельної ділянки 33,0173 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 4 770 240,49 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 2019 р. р. у розмірі 2,96902630916 ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 584 528,77 грн, а саме : (33,0173 * 4 770 240,49 * 2,96902630916 * 0,015) - 584 528,77 = 6 429 816,43 грн; 
- вул. Морозова, 13 у розмірі 97 143,75 грн за площу земельної ділянки 0,3716 га в оренді, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року, яка визначена з урахуванням напрямку діяльності орендарів (виробництво, комерційна діяльність), 6 403 573,74 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно грошової оцінки за період 2000 – 2019 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 8 831,25 грн, а саме : (0,3716 * 6 403 573,74 * 2,96902630916* 0,015) – 8 831,25 = 97 143,75 грн; 
- пр. Московський, 122 у розмірі 99 266,56 грн за площу земельної ділянки 0,4983 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 4 879 694,65 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 - 2019 р. р. у розмірі 2,96902630916 ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 9 024,23 грн, а саме : (0,4983 * 4 879 694,65 * 2,96902630916 * 0,015) – 9 024,23 = 99 266,56 грн; 
- вул. Ньютона, 6-А у розмірі 4 133,76 грн за площу земельної ділянки 0,0689 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року, 1 468 533,14 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 - 2019 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 372,23 грн, а саме : (0,0689 * 1 468 533,14 * 2,96902630916* 0,015) – 372,23 = 4 133,76 грн;
- вул. Ньютона, 6-А у розмірі 9 801,97 грн за площу земельної ділянки 0,0654 га в оренді, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року, яка визначена з урахуванням напрямку діяльності орендарів (виробництво, комерційна діяльність), 3 673 904,96 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно грошової оцінки за період 2000 – 2019 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 898,70 грн, саме : (0,0654 * 3 673 904,96 * 2,96902630916* 0,015) – 898,70 = 9 801,97 грн; 
- вул. Плеханівська, 126 у розмірі 25 825 182,55 грн за площу земельної ділянки 132,6109 га., з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 9 770 240,49 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 – 2019 р. р. у розмірі 2,96902630916 ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 2 347 279,47 грн, а саме : (132,6109 * 4 770 240,49 * 2,96902630916 * 0,015) – 2 347 279,47 = 25 825 182,55 грн; 
- вул. Плеханівська, 126 у розмірі 331 878,38 грн за площу земельної ділянки 1,5878 га в оренді, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року, яка визначена з урахуванням напрямку діяльності орендарів (виробництво, комерційна діяльність), 5 127 054,35 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 – 2019 р. р. у розмірі 2,96902630916, ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 30 672,55 грн, а саме : (1,5878 * 5 127 054,35 * 2,96902630916* 0,015) – 30 672,55= 331 878,38 грн.; 
- вул. Соїча, 2а у розмірі 31 315,88 грн за площу земельної ділянки 0,1572 га, з нормативно - грошовою оцінкою 1 га 2000 року 4 879 694,65 грн, кумулятивного коефіцієнту нормативно - грошової оцінки за період 2000 – 2019 р. р. у розмірі 2,96902630916 ставки податку 1,5% , з урахуванням пільги за березень у сумі 2 846,90 грн, а саме : (0,1572 * 4 879 694,65 * 2,96902630916 * 0,015) – 2 846,90 = 31 315,88 грн.
Водночас, колегією суддів встановлено, що контролюючим органом здійснено розрахунок розміру земельного податку позивача наступним чином : 
За період з 01.06.2018 по 31.12.2018 у розрізі земельних ділянок: 
- вул. Ковтуна, 21, площа земельної ділянки – 149 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43 грн; Км2 - 2,74; Кф – 2 (197 днів), з 17.07.2018 Кф змінено на 3 (168 днів)): 552,43*2,74*2 =3027,3164; з 17.07.2018 : 552,43*2,74*3=4540,9746 грн. Ставка податку – 1%. Всього за 197 днів: 149*3027,3164/365*197*1% =2434,54 грн. Всього за 168 днів: 149*4540,9746/365*168*1% =3114,24 грн. Разом плата за землю за 2018 рік: 2434,54+3114,24 = 5548,78 грн. Задекларовано податку платником – 2427,81 грн. Заниження податку за 2018 рік: 5548,78 - 2427,81 = 3120,97 грн. За період з 01.06.2018 по 31.12.2018: 3120,97/12*7= 1820,56 грн. 
- вул. Морозова, 13, площа земельної ділянки – 2371 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43 грн; Км2 – 1,66; Кф – 2 (197 днів), з 17.07.2018 Кф змінено на 3 (168 днів)) : 552,43*1,66*2 =1834,0676 грн. З 17.07.2018 : 552,43*1,66*3 =2751,1014 грн. Ставка податку – 1% Всього за 197 днів: 2371*1834,0676/365*197*1% =23470,39 грн. Всього за 168 днів: 2371*2751,1014/365*168*1% =30023,03 грн. Разом плата за землю за 2018 рік: 23470,39+30023,03 = 53493,42 грн. Задекларовано податку платником – 53864,71 грн. Заниження податку за 2018 рік: 53493,42 – 53864,71 = -371,29 грн. За період з 01.06.2018 по 31.12.2018: -371,29/12*7= -216,58 грн. 
- вул. Ньютона, 6а, площа земельної ділянки – 852 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43 грн; Км2 – 1,63; Кф – 2 (197 днів), з 17.07.2018 Кф змінено на 3 (168 днів)) : 552,43*1,63*2 =1800,9218 грн. З 17.07.2018 : 552,43*1,63*3 =2701,3827 грн. Ставка податку – 1%. Всього за 197 днів: 852*1800,9218/365*197*1% = 8281,48 грн. Всього за 168 днів: 852*2701,3827/365*168*1% =10593,56 грн. Разом плата за землю за 2018 рік: 8281,48+10593,56 = 18875,04 грн. Задекларовано податку платником – 9285,22 грн. Заниження податку за 2018 рік: 18875,04 – 9285,22 = 9589,82 грн. За період з 01.06.2018 по 31.12.2018: 9589,22/12*7= 5594,06 грн. 
- вул. Плеханівська, 126, площа земельної ділянки – 11852 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43 грн; Км2 – 2,47; Кф – 2 (197 днів), з 17.07.2018 Кф змінено на 3 (168 днів)) : 552,43*2,47*2 =2729,0042 грн. З 17.07.2018 : 552,43*2,47*3 =4093,5063 грн. Ставка податку – 1%. Всього за 197 днів: 11852*2729,0042/365*197*1% =174569,84 грн. Всього за 168 днів: 11852*4093,5063/365*168*1% =223307,61 грн. Разом плата за землю за 2018 рік: 174569,84+223307,61 = 397877,45 грн. Задекларовано податку платником – 197627,65 грн. Заниження податку за 2018 рік: 397877,45 – 197627,65 = 200249,80 грн. За період з 01.06.2018 по 31.12.2018: 200249,80/12*7= 116812,38 грн. 
Таким чином, за період з 01.06.2018 по 31.12.2018, за даними відповідача щодо вказаних ним у розрахунку земельного податку земельних ділянок, перевіркою встановлено заниження земельного податку на суму 124010,43 гривень. 
За 2019 рік розмір земельного податку у розрізі земельних ділянок становить: 
- провулок Зерновий, 4а, площа земельної ділянки – 3908 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43 грн; Км2 – 1,65; Кф –3): 552,43*1,65*3 = 2734,5285 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 3908*2734,5285*3% = 320596,12 грн. Задекларовано податку платником – 39578,55 грн. Заниження податку за 2019 рік: 320596,12 - 39578,55 = 281017,57 грн. 
- вул. Хуторянська, 32, площа земельної ділянки – 15000 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43грн; Км2 – 2,24; Кф –3): 552,43*2,24*3 = 3712,3296 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 15000*3712,3296*3% = 1670548,32 грн. Задекларовано податку платником – 94772,96 грн. Заниження податку за 2019 рік: 1670548,32 - 94772,96 = 1575775,36 грн. 
- вул. Киргизька, 2, площа земельної ділянки – 3376 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43грн; Км2 – 1,65; Кф –3): 552,43*1,65*3 = 2734,5285грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 3376*2734,5285*3% = 276953,05 грн. Задекларовано податку платником – 34102,99 грн. Заниження податку за 2019 рік: 276953,05 - 34102,99 = 242850,06 грн. 
- вул. Ковтуна, 21, площа земельної ділянки – 1259 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43 грн; Км2 – 2,74; Кф –3): 552,43*2,74*3 = 4540,9746грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 1259*4540,9746*3% = 171512,61 грн. Задекларовано податку платником – 30720,34 грн. Заниження податку за 2019 рік: 171512,61 - 30720,34 = 140792,27 грн. 
- вул. Ковтуна, 21, площа земельної ділянки – 95 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43грн; Км2 – 2,74; Кф –3): 552,43*2,74*3 = 4540,9746 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 95*4540,9746*3% = 12941,78 грн. Задекларовано податку платником – 2318,06 грн. Заниження податку за 2019 рік: 12941,78 - 2318,06 = 10623,72 грн. 
- вул. Ковтуна, 38, площа земельної ділянки – 721 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43 грн; Км2 – 2,74; Кф –3): 552,43*2,74*3 = 4540,9746 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 721*4540,9746*3% = 98221,28 грн. Задекларовано податку платником – 8444,37 грн. Заниження податку за 2019 рік: 98221,28 - 8444,37 = 89776,91 грн. 
- вул. Ковтуна, 40а, площа земельної ділянки – 2479 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43грн; Км2 – 2,74; Кф –3): 552,43*2,74*3 = 4540,9746 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 2479*4540,9746*3% = 337712,28 грн. Задекларовано податку платником – 2415,74 грн. Заниження податку за 2019 рік: 337712,28 - 2415,74 = 313516,54 грн. 
- вул. Ковтуна, 42а Площа земельної ділянки – 2447 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43 грн; Км2 – 2,74; Кф –3): 552,43*2,74*3 = 4540,9746 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 2447*4540,9746*3% = 333352,95 грн. Задекларовано податку платником – 28658,20 грн. Заниження податку за 2019 рік: 333352,95 - 28658,20 = 304694,75 грн. 
- вул. Ковтуна, 42а, площа земельної ділянки – 1978 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43 грн; Км2 – 2,74; Кф –3): 552,43*2,74*3 = 4540,9746 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 1978*4540,9746*3% = 269461,43 грн. Задекларовано податку платником – 35597,52 грн. Заниження податку за 2019 рік: 269461,43 - 35597,52 = 233863,91 грн. 
- вул. Ковтуна, 46а, площа земельної ділянки – 5110 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43 грн; Км2 – 2,74; Кф –3): 552,43*2,74*3 = 4540,9746 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 5110*4540,9746*3% = 696131,41 грн. Задекларовано податку платником – 49875,04 грн. Заниження податку за 2019 рік: 696131,41 - 49875,04 = 646256,37 грн. 
- вул. Морозова, 9, площа земельної ділянки – 4944 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43грн; Км2 – 2,74; Кф –3): 552,43*2,74*3 = 4540,9746 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 4944*4540,9746*3% = 673517,35 грн. Задекларовано податку платником – 57906,48 грн. Заниження податку за 2019 рік: 673517,35 - 57906,48 = 615610,87 грн. 
- вул. Морозова, 13, площа земельної ділянки – 329914кв.м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43грн; Км2 – 1,66; Кф –3): 552,43*1,66*3 = 2751,1014 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 329914*2751,1014*3% = 27228806,02 грн. Задекларовано податку платником – 7008842,89 грн. Заниження податку за 2019 рік: 27228806,02 - 7008842,89 = 20219963,13 грн. 
- вул. Морозова, 13, площа земельної ділянки – 3975кв.м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43грн; Км2 – 1,66; Кф –3): 552,43*1,66*3 = 2751,1014 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 3975*2751,1014*3% = 328068,84 грн. Задекларовано податку платником – 114707,50 грн. Заниження податку за 2019 рік: 328068,84 - 114707,50 = 213361,34 грн. 
- проспект Московський, 122, площа земельної ділянки – 1616 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43 грн; Км2 – 2,74; Кф –3): 552,43*2,74*3 = 4540,9746 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 1616*4540,9746*3% = 220146,45 грн. Задекларовано податку платником – 35118,99 грн. Заниження податку за 2019 рік: 220146,45 - 35118,99 = 185027,46 грн. 
- проспект Московський, 122, площа земельної ділянки – 3367 кв. м; НГО 1 кв.м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43 грн; Км2 – 2,74; Кф –3): 552,43*2,74*3 = 4540,9746 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 3367*4540,9746*3% = 458683,84 грн. Задекларовано податку платником – 73171,80 грн. Заниження податку за 2019 рік: 458683,84 - 73171,80 = 385512,04 грн. 
- вул. Ньютона, 6а, площа земельної ділянки – 731кв.м; НГО 1 кв.м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43грн; Км2 – 1,63; Кф –3): 552,43*1,63*3 = 2701,3827 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 731*2701,3827*3% = 59241,32 грн. Задекларовано податку платником – 4780,66 грн. Заниження податку за 2019 рік: 59241,32 - 4780,66 = 54460,66 грн. 
- вул. Ньютона, 6а, площа земельної ділянки – 612 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43грн; Км2 – 1,63; Кф –3): 552,43*1,63*3 = 2701,3827 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 612*2701,3827*3% = 49597,39 грн. Задекларовано податку платником – 10001,13 грн. Заниження податку за 2019 рік: 49597,39 - 10001,13 = 39596,26 грн. 
- вул. Плеханівська, 126, площа земельної ділянки – 1320313 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43грн; Км2 – 2,47; Кф –3): 552,43*2,47*3 = 4093,5063. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 1320313*4093,5063*3% = 162141287,50 грн. Задекларовано податку платником – 28049329,16 грн. Заниження податку за 2019 рік: 162141287,50 - 28049329,16 = 134091958,34 грн.
- вул. Плеханівська, 126, площа земельної ділянки – 16543 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43 грн; Км2 – 2,47; Кф –3): 552,43*2,47*3 = 4093,5063 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 16543*4093,5063*3% = 2031566,24 грн. Задекларовано податку платником – 384086,22 грн. Заниження податку за 2019 рік: 2031566,24 - 384086,22 = 1647480,02 грн. 
- вул. Плеханівська, 126, площа земельної ділянки – 5131 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43 грн; Км2 – 2,47; Кф –3): 552,43*2,47*3 = 4093,5063 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 5131*4093,5063*3% = 630113,42 грн. Задекларовано податку платником – 109005,29 грн. Заниження податку за 2019 рік: 630113,42 - 109005,29 = 521108,13 грн. 
- вул. Соїча, 2, площа земельної ділянки – 1572 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі - 552,43 грн; Км2 – 2,74; Кф – 3): 552,43*2,74*3 = 4540,9746 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2019 рік: 1572*4540,9746*3% = 214152,36 грн. Задекларовано податку платником – 34162,78 грн. Заниження податку за 2019 рік: 214152,36 - 34162,78 = 179989,58 грн. 
Таким чином, за 2019 рік, по вищезазначеним земельним ділянкам, перевіркою встановлено заниження земельного податку на суму 161993235,30 гривень.
Розмір земельного податку за 2020 рік у розрізі земельних ділянок становить: 
- провулок Зерновий, 4а, площа земельної ділянки – 3908 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 2; Кф – 3): 639,78*2*3 = 3838,68 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 3908*3838,68*3% = 450046,84 грн, без врахування березня: 450046,84/12*11= 412542,94 грн. Задекларовано податку платником – 36280,34 грн. Заниження податку за 2020 рік: 412542,94 - 36280,34 = 376262,60 грн. 
- вул. Хуторянська, 32, площа земельної ділянки – 15000 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 2,54; Кф – 3): 639,78*2,54*3 = 4875,12 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 15000*4875,12*3% = 2193805,62 грн, без врахування березня: 2193805,62 /12*11= 2010988,49 грн. Задекларовано податку платником – 86875,21 грн. Заниження податку за 2020 рік: 2010988,49 – 86875,21 = 1924113,28 грн. 
- вул. Киргизька, 2, площа земельної ділянки – 3376 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 2,0; Кф –3): 639,78*2*3 = 3838,68 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 3376*3838,68*3% = 388781,51 грн, без врахування березня: 388781,51/12*11= 356383,05 грн. Задекларовано податку платником – 31261,07 грн. Заниження податку за 2020 рік: 356383,05 - 31261,07 = 325121,98 грн. 
- вул. Ковтуна, 21, площа земельної ділянки – 1259 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 2,59; Кф – 3): 639,783*2,59*3 = 4971,09 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 1259*4971,09*3% = 187758,09 грн, без врахування березня: 187758,09/12*11= 143951,27 грн. Задекларовано податку платником – 28160,31 грн. Заниження податку за 2020 рік: 143951,27 - 28160,31 = 143951,27 грн. 
- вул. Ковтуна, 21, площа земельної ділянки – 95 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 2,59; Кф – 3): 639,783*2,59*3 = 4971,09 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 95*4971,09*3% = 14167,61 грн, без врахування березня: 14167,61/12*11= 12986,97 грн. Задекларовано податку платником – 2124,89 грн. Заниження податку за 2020 рік: 12986,97 - 2124,89 = 10862,08 грн. 
- вул. Ковтуна, 38, площа земельної ділянки – 721 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 2,59; Кф – 3): 639,783*2,59*3 = 4971,09 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 721*4971,09*3% = 107524,69 грн, без врахування березня: 107524,69/12*11= 98564,30 грн. Задекларовано податку платником – 7740,67 грн. Заниження податку за 2020 рік: 98564,30 - 7740,67 = 90823,63 грн. 
- вул. Ковтуна, 40а, площа земельної ділянки – 2479 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 2,59; Кф – 3): 639,783*2,59*3 = 4971,09 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 2479*4971,09*3% = 369700,01 грн, без врахування березня: 369700,01/12*11= 338891,67 грн. Задекларовано податку платником – 22179,43 грн. Заниження податку за 2020 рік: 338891,67 - 22179,43 = 316712,24 грн. 
- вул. Ковтуна, 42а, площа земельної ділянки – 2447 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 2,59; Кф – 3): 639,783*2,59*3 = 4971,09 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 2447*4971,09*3% = 364927,76 грн, без врахування березня: 364927,76/12*11= 334517,11 грн. Задекларовано податку платником податків – 26270,02 грн. Заниження податку за 2020 рік: 334517,11 - 26270,02 = 308247,09 грн. 
- вул. Ковтуна, 42а, площа земельної ділянки – 1978 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 2,59; Кф –3): 639,783*2,59*3 = 4971,09 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 1978*4971,09*3% = 294984,52 грн, без врахування березня: 294984,52/12*11= 270402,47 грн. Задекларовано податку платником – 32631,06 грн. Заниження податку за 2020 рік: 270402,47 - 32631,06 = 237771,41 грн.
- вул. Ковтуна, 46а, площа земельної ділянки – 5110 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 2,59; Кф –3): 639,783*2,59*3 = 4971,09грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 5110*4971,09*3% = 762068,19 грн, без врахування березня: 762068,19/12*11= 698562,51 грн. Задекларовано податку платником – 45718,79 грн. Заниження податку за 2020 рік: 698562,51 - 45718,79 = 652843,72 грн. 
- вул. Морозова, 9, площа земельної ділянки – 4944кв.м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 2,59; Кф – 3): 639,783*2,59*3 = 4971,09 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 4944*4971,09*3% = 737312,16 грн, без врахування березня: 737312,16/12*11= 675869,48 грн. Задекларовано податку платником – 53080,94 грн. Заниження податку за 2020 рік: 675869,48 - 53080,94 = 622788,54 грн. 
- вул. Морозова, 13, площа земельної ділянки – 330173 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 1,64; Кф – 3): 639,783*1,64*3 = 3147,72 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 330173*3147,72*3% = 31178740,89 грн, без врахування березня: 31178740,89 /12*11= 28580512,49 грн. Задекларовано податку платником – 6429816,43 грн. Заниження податку за 2020 рік: 28580512,49 - 6429816,43 = 22150696,06 грн. 
- вул. Морозова, 13, площа земельної ділянки – 3716кв.м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 1,64; Кф –3): 639,783*1,64*3 = 3147,72 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 3716*3147,72*3% = 350907,56 грн, без врахування березня: 30907,56 /12*11= 321665,26 грн. Задекларовано податку платником – 97143,75 грн. Заниження податку за 2020 рік: 321665,26 - 97143,75 = 224521,51 грн. 
- проспект Московський, 122, площа земельної ділянки – 1616 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 2,91; Кф – 3): 639,783*2,91*3 = 5585,28 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 1616*5585,28*3% = 270774,35 грн, без врахування березня: 270774,35 /12*11= 248209,82 грн. Задекларовано податку платником – 32192,41 грн. Заниження податку за 2020 рік: 248209,82 - 32192,41 = 216017,41 грн. 
- проспект Московський, 122, площа земельної ділянки – 3367 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 2,91; Кф –3): 639,783*2,91*3 = 5585,28грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 3367*5585,28*3% = 564169,07 грн, без врахування березня: 564169,07 /12*11= 517154,98 грн. Задекларовано податку платником – 67074,15 грн. Заниження податку за 2020 рік: 517154,98 - 67074,15 = 450080,83 грн. 
- вул. Ньютона, 6а, площа земельної ділянки – 689 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 1,95; Кф –3): 639,783*1,95*3 = 3742,71 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 689*3742,71*3% = 77361,88 грн, без врахування березня: 77361,88 /12*11= 70915,05 грн. Задекларовано податку платником – 4133,76 грн. Заниження податку за 2020 рік: 70915,05 – 4133,76 = 66781,29 грн. 
- вул. Ньютона, 6а, площа земельної ділянки – 654 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м. землі – 639,78 грн; Км2 – 1,95; Кф – 3): 639,783*1,95*3 = 3742,71грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 654*3742,71*3% = 73432,03 грн, без врахування березня: 73432,03 /12*11= 67312,69 грн. Задекларовано податку платником – 9801,97 грн. Заниження податку за 2020 рік: 67312,69 – 9801,97 = 57510,72 грн. 
- вул. Плеханівська, 126, площа земельної ділянки – 1320978 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 2,36; Кф – 3): 639,783*2,36*3 = 4529,64грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 1300978*4529,64*3% = 179506738,75 грн, без врахування березня: 179506738,75 /12*11= 164547843,85 грн. Задекларовано податку платником – 25725261,03 грн. Заниження податку за 2020 рік: 164547843,85 – 25725261,03 = 138822582,82 грн. 
- вул. Плеханівська, 126, площа земельної ділянки – 15878 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 2,36; Кф – 3): 639,783*2,36*3 = 4529,64грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 15878*4529,64*3% = 2157649,86 грн, без врахування березня: 2157649,86 /12*11= 1977845,71 грн. Задекларовано податку платником – 331878,38 грн. Заниження податку за 2020 рік: 1977845,71 – 331878,38 = 1645967,33 грн. 
- вул. Плеханівська, 126, площа земельної ділянки – 5131 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 2,36; Кф – 3): 639,783*2,36*3 = 4529,64 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 5131*4529,64*3% = 697247,85 грн, без врахування березня: 697247,85 /12*11= 639143,87 грн. Задекларовано податку платником – 99921,52 грн. Заниження податку за 2020 рік: 639143,87 – 99921,52 = 539222,35 грн. 
- вул. Соїча, 2, площа земельної ділянки – 1572 кв. м; НГО 1 кв. м (базова вартість 1 кв. м землі – 639,78 грн; Км2 – 2,91; Кф – 3): 639,783*2,91*3 = 5585,28 грн. Ставка податку – 3%. Плата за землю за 2020 рік: 1572*5585,28*3% = 263401,78 грн, без врахування березня: 263401,78 /12*11= 241451,63 грн. Задекларовано податку платником – 31315,88 грн. Заниження податку за 2020 рік: 241451,63 - 31315,88 = 210135,75 грн. 
Таким чином, за 2020 рік, по вищезазначеним земельним ділянкам, перевіркою встановлено заниження земельного податку на суму 169393013,92 гривень.
Разом з цим, як у розрахунку, наданому позивачем, та і у розрахунку ГУ ДПС у Харківській області, площі земельних ділянок не відповідають площам земельних ділянок, які наведені у рішенні виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 17.09.1952 № 17/252, рішенні виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 06.04.1960 № 190-4, державному акті на право постійного користування землею І-ХР № 004895 від 04.08.2000, державному акті на право постійного користування землею І-ХР № 002198 без дати, державному акті на право постійного користування землею І-ХР № 002099 від 03.03.2000, державному акті на право постійного користування землею І-ХР № 005664 від 08.12.1999 та технічному звіті по інвентаризації.
За таких обставин, не вдається за можливе встановити, що відповідачем було донараховано податкове зобов`язання із земельного податку саме на земельні ділянки площею 188,2 га, які передані позивачу у користування рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 17.09.1952 № 17/252, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 06.04.1960 № 190-4, державним актом на право постійного користування землею І-ХР № 004895 від 04.08.2000, державним актом на право постійного користування землею І-ХР № 002198 без дати, державним актом на право постійного користування землею І-ХР № 002099 від 03.03.2000, державним актом на право постійного користування землею І-ХР № 005664 від 08.12.1999.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки у випадку не проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, базою нарахування земельного податку є її площа, то наявність у Акті перевірки та розрахунку значних розбіжностей у площах земельних ділянок, що перебувають у користуванні позивача, безпосередньо впливає на правильність арифметичного розміру такого податку та унеможливлює його перевірку на відповідність вимогам ПК України.
Твердження відповідача про те, що ним обчислено ставку земельного податку виходячи з площ, самостійно задекларованих платником податку у податкових деклараціях не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, оскільки за даними державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування позивачем земельними ділянками ділянкою (державні акти на землю) площа земельних ділянок становить 188,2 га, а не 257,2424 га, як вказано у Акті перевірки.
А відтак, донарахування за спірним ППР здійсненні з порушенням вимог статті 286 ПК України, відповідно до яких підставою для нарахування земельного податку є дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю), дані сертифікатів на право на земельні частки (паї), рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї).
У свою чергу, податкова декларація, подана ДП «Завод ім. В.О. Малишева», не є правовстановлюючим документом, у розумінні статті 286 ПК України.
Також, колегія суддів враховує, що ГУ ДПС у Харківській області з питання нарахування позивачем податку на землю з 2017 року по 2020 рік проведено 5 перевірок, результати яких були скасовані у адміністративному порядку ДПС України.
При цьому, під час скасування попередніх результатів перевірок, Державна податкова служба України визначила межі фактичних обставин, які необхідно встановити відповідачу, зокрема у рішенні 19.06.2024 № 18442/6/99-00-06-03-02-06, окрім іншого, вказано, що ГУ ДПС у Харківській області необхідно отримати детальну інформацію щодо земельних ділянок ДП «Завод ім. В.О. Малишева», у тому числі, правовстановлюючі документи. Так, ДПС України встановлено порушення ГУ ДПС у Харківській області положення пункту 286.1 статті 286 ПК України щодо отримання інформації, необхідної для обчислення і справляння плати на землю, зокрема, щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яку надають центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин, у зв`язку з чим зроблено висновок про здійснення відповідачем розрахунку земельного податку без врахування всіх обставин.
Однак, при проведенні повторної перевірки відповідач вкотре наведених вище дій не вчинив.
Наведене створює достатні передумови для визнання висновку про недотримання відповідачем Порядку № 727 при формуванні відповідних висновків акту перевірки.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що право на визначення розміру податкового зобов`язання та штрафних санкцій належить виключно податковому органу, на якого закон покладає обов`язок скласти та направити нове податкове повідомлення-рішення. Відтак, саме податковий орган, здійснюючи перевірку, встановлює фактичні обставини, складає акт перевірки, визначає склад податкового правопорушення та застосовує конкретний вид і розмір фінансової санкції у відповідності до норм ПК України.
У таких справах адміністративний суд здійснює виключно контроль законності рішення суб`єкта владних повноважень відповідно до частини другої статті 2 КАС України, перевіряючи, чи прийняте воно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені законом.
Отже, суд в межах своїх повноважень може лише встановити правомірність/неправомірність донарахування відповідних грошових зобов`язань та штрафних санкцій, однак не може підміняти собою уповноважений орган та самостійно обчислювати розмір таких. 
Схожі висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 19.02.2026 по справі № 520/12383/24.
З урахуванням вищенаведеного, колегією суддів встановлено, що факт користування позивача земельних ділянок у площах, які наведені у розрахунку суми земельного податку відповідача, не підтверджуються первинними документами, що в свою чергу, унеможливлює здійснити перевірку правильності нарахування контролюючим органом відповідних сум.
Таким чином, висновки Акту перевірки про заниження ДП «Завод ім. В. О. Малишева» земельного податку у розмірі 331510259,65 грн є недоведеними та передчасними.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при винесенні податкового повідомлення-рішення від 11.11.2024 № 00633940709, яким ДП «Завод ім. В. О. Малишева» донараховано земельний податок у розмірі 331510259,65 грн, а також застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 48228993,88 грн та формуванні Акті перевірки, не дотримався вимог Порядку № 727 та діяв не у спосіб, що передбачений ПК України, що зумовлює прийняття рішення про задоволення позову.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За приписами пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Враховуючи те, що суд першої інстанції не належним чином встановив фактичні обставини у даній справі, що призвело до прийняття невірного рішення, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 по справі № 520/99/25 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 139 КАС України).
Згідно з частиною 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 7 статті 139 КАС України).
Відповідно до наявних в матеріалах справи платіжних інструкцій про сплату судового збору позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 24224 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 36336 грн.
Враховуючи висновки суду апеляційної інстанції (задоволення позову та вимог апеляційної скарги у повному обсязі) відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в суді першої та апеляційної інстанції у загальному розмірі 60560 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327 -329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" - задовольнити.
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 по справі № 520/99/25 - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Державного підприємства «Завод ім. В. О. Малишева» до Головного управління ДПС у Харківській області, третя особа Акціонерне товариство "Українська оборонна промисловість" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.11.2024 № 00633940709. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вулиця Григорія Сковороди, 46, місто Харків, 61057, код ЄДРПОУ 43983495) на користь Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" (Україна, 61001, Харківська обл., місто Харків, вул. Тарасенка Георгія, будинок 126, код ЄДРПОУ 14315629) сплачений судовий збір за подання позову та апеляційної скарги у загальному розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова	
Судді	   	Я.М. Макаренко   С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено та підписано 14.05.2026 року.