УХВАЛА
22 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 504/2428/16-ц
провадження № 61-7392ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 -Костинчука Василя Васильовича на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 квітня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Южненського міського нотаріального округу Одеської області Дараган Ірина Миколаївна, реєстраційна служба Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, про визнання правочинів недійсними, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, виселення та вселення, 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Южненського міського нотаріального округу Одеської області Дараган І. М. (далі - приватний нотаріус Дараган І. М.), реєстраційна служба Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, про визнання правочинів недійсними, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, виселення та вселення.
Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 квітня 
2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 квітня 2024 року визнано неподаною та повернено заявнику.
Постановою Верховного Суду від 02 квітня 2025 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 квітня 2024 року залишено без змін.
24 березня 2026 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 квітня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року.
Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2026 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, касаційну скаргу залишено без руху. Заявнику запропоновано сплатити судовий збір. 
12 травня 2026 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду з повторним клопотанням про звільнення від сплати судового збору заявника.
Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2026 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 квітня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 11 лютого 2026 року визнано неподаною та повернено заявнику.
27 травня 2026 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 квітня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року та клопотанням про звільнення від сплати судового збору.
За змістом статей 185, 393 ЦПК України повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.
Натомість, обставини, які стали підставою для повернення касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2026 року існувати не перестали.
Разом із касаційною скаргою представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 повторно звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору та надає довідку про доходи.
Проте, представником заявника не надано жодного доказу про перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.
Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 не врахувавши викладені у вказаній ухвалі роз`яснення, повторно подав касаційну скаргу разом із клопотанням про звільнення від сплати судового збору без надання належних доказів для визначення майнового стану особи.
Об`єктивних перешкод для виконання роз`яснень викладених в ухвалі Верховного Суду від 13 травня 2026 року представник ОСОБА_1 - 
ОСОБА_5 не навів та Верховний Суд їх не встановив.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.
Оскільки представником заявника при зверненні вдруге до Верховного Суду із касаційною скаргою на ті самі судові рішення не було усунено обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2026 року (провадження 
№ 61-4271ск26), вдруге подана та оформлена в аналогічний спосіб касаційна скарга у цій справі також підлягає поверненню особі, яка її подала.
Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Керуючись статтями 43, 44, 392, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 квітня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 11 лютого 2026 року визнати неподаною та повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя В. М. Коротун