ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/35360/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2026 року (суддя Н.В. Турлакова) у справі № 160/35360/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив визнати протиправним та скасувати пункти 2.,4.,8.1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 20.03.2025 року №1031.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що обставини у спірних правовідносинах виключають вину позивача у виявленні відсутності штаб-сержанта ОСОБА_2 за місцем служби та як наслідок у можливій переплаті грошових коштів.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2026 року адміністративний позов задоволено. 
Судом першої інстанції зазначено, що у ході службового розслідування не вчинено усіх необхідних дій, спрямованих на досягнення мети і завдань службового розслідування, за наслідками якого можливо було б дійти висновку про наявність підстав для притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності.
Суд першої інстанції вважав, що встановлені в ході службового розслідування обставини на підставі яких відповідач дійшов висновку в частині необхідності відшкодування шкоди саме позивачем (надлишкова виплата грошового забезпечення ОСОБА_2 за серпень 2022), не вказують на наявність у діях позивача всіх складових правопорушення, зокрема наявності взаємозв`язку між його діями та заподіяною шкодою, а також умислу або необережності на її завдання (вина).
Суд першої інстанції дійшов висновку, що така неповнота проведеного службового розслідування виключає можливість притягнення позивача до матеріальної відповідальності у повному розмірі завданої шкоди за наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 20.03.2025 року №1031.
Таким чином суд дійшов висновку, що наказ відповідача від 20.03.2025 року №1031 стосовно позивача не відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, тому є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм 
матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що позивач перебував на посаді начальника штабу-заступника командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , як посадова особа був відповідальний за облік особового складу, проте здійснив бездіяльність в частині, що стосується встановлення місцезнаходження особового складу батальйону, що призвело до нанесення збитків державі. Скаржник наполягає, що його спірний наказ є правомірним, а тому позов задоволенню не підлягає.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що згідно Витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 18.11.2024 №4640 "Про результати службового розслідування за фактом зайво сплачений коштів 30 військовослужбовцям" наказано зокрема: 1. службове розслідування, яке було призначене наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 27.10.2024 №5125 вважати завершеним; 3. Факт переплати коштів військовослужбовцям ... ОСОБА_2 вважати таким, що свого підтвердження знайшли; п.4.3 підготувати проекти наказів про призначення службових розслідувань за фактом самовільного залишення частини із переплатою за даний період самовільного залишення частини: ОСОБА_2 здійснив самовільне залишення частини 25.08.2022 у відповідності до даного самовільного залишення частини відбулася переплата у розмірі 100675,56 грн.
Згідно Витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 20.11.2024 №5578 "Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини з переплатою коштів"... з метою уточнення причин та умов самовільного залишення військовослужбовцем військової частини з фактом переплати коштів, що сприяло вчиненню правопорушення та встановлення ступеня вини особи (осіб) чиї дії або бездіяльність стали причиною його вчинення наказано призначити службове розслідування, стосовно випадку самовільного залишення військової частини військовослужбовцем з фактом переплати коштів - штаб-сержантом ОСОБА_2 ..
Згідно витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 20.12.2024 №5977 "Про продовження терміну проведення службових розслідувань" наказано продовжити термін проведення службового розслідування призначеного наказом №5578 від 20.11.2024 року (з адміністративно-господарської діяльності) за фактом самовільного залишення військової частини з переплатою коштів військовослужбовцю ВЧ НОМЕР_1 продовжити до 19 січня 2025 року.
Згідно Витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.03.2025 №69 вважати такими, що вибули з виключенням із списків ВЧ НОМЕР_1 : майора ОСОБА_1 . ... вважати таким, що посаду здав та вибув до нового місця служби.
Згідно Витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 20.03.2025 №1031 "Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення частини з переплатою коштів" ... наказано:
1. Службове розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2024 року № 5578, вважати завершеним.
2. За результатами службового розслідування:
- факт самовільного залишення частини з 25.08.2022 дотепер штаб-сержантом ОСОБА_2 , вважати таким, що знайшов своє підтвердження:
- факт переплати коштів у сумі 111584,01 грн. штаб-сержанту ОСОБА_2 вважати таким, що знайшов своє підтвердження;
- встановлено факти незадовільного виконання службових обов`язків колишнім командиром взводу 2 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, лейтенантом ОСОБА_3 , через несвоєчасну подачу рапорту про самовільного залишення частини його підлеглим, штаб-сержантом ОСОБА_2 , та начальником штабу заступником командира НОМЕР_2 механізованого батальйону, старшим лейтенантом ОСОБА_1 через неналежне ведення обліку особового складу внаслідок чого військова частина НОМЕР_1 понесла збитки у вигляді безпідставно виплаченого грошового забезпечення в сумі 111584,01 гривень (сто одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири гривні, одна коп.). Проте, притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування коштів капітаном ОСОБА_3 не є можливим у зв`язку із фактом його загибелі відповідно до "Сповіщення про № 306/1 від 02 жовтня 2023 року. смерть (загибель)".
3. За порушення вимог ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, яке проявилося у самовільному залишенні військової частини, в ухиленні від військової служби в період дії військового часу та недотриманні законодавства України, після повернення військової частини НОМЕР_1 накласти на штаб-сержанта ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення.
4. За порушення вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 16, 103, 104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України п. 1.3 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 № 333, що проявилися в неналежному веденні обліку особового складу в підрозділах батальйону та призвели до безпідставної виплати грошового забезпечення, заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності колишній начальник штабу заступник командира НОМЕР_2 механізованого батальйону, ОСОБА_4 , але, враховуючи, що наказом командира військової НОМЕР_1 від 06.03.2025 № 69 він здав справи та посаду, та вибув до нового місця служби, військової частини НОМЕР_3 , обмежитись вжитими заходами.
5. Начальнику відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 облікувати штаб-сержанта ОСОБА_2 як відсутнього на військовій службі з 25.08.2022 по теперішній час, у зв`язку із самовільним залишенням розташування підрозділу. Отримавши від правоохоронного органу витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", призупинити військову службу штаб-сержанту ОСОБА_2 з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
6. Заступнику командира батальйону з психологічної підтримки персоналу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з тим, що під час службового розслідування з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця, призваного штаб-сержанта ОСОБА_2 , який з 25.08.2022 дотепер перебуває за межами розташування військової частини НОМЕР_1 , містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України, організувати складення повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та направлення його разом з копією матеріалів цього службового розслідування до Державного бюро розслідувань. Направити повідомлення про скоєне правопорушення до органу управління Військової служби правопорядку та відповідної спеціалізованої прокуратури у сфері оборони за місцем вчинення правопорушення до відома.
7. Начальнику фінансово-економічної - головному бухгалтеру служби військової частини НОМЕР_1 внести до Книги обліку нестач суму, що була виплачена штаб-сержанту ОСОБА_2 111584,01 гривень (сто одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири гривні, одна коп.).
8. Начальнику стройової частини штабу військової частини НОМЕР_1 :
8.1. Відповідно до п. 2. ст. 11 Закону України від 03.10.2019 № 160-ІХ "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі", для вирішення питання про відшкодування шкоди, завданої державі в особі військової частини НОМЕР_1 колишнім начальником штабу заступником командира НОМЕР_2 механізованого батальйону ОСОБА_1 , у розмірі 111584,01 гривень, надіслати копії матеріалів службового розслідування до військової частини НОМЕР_3 .
Службове розслідування за фактом самовільного залишення частини з переплатою коштів штаб-сержанту ОСОБА_2 розпочато наказом від 20.11.2024 №5578, закінчено на підставі наказу від 20.03.2025 №1031.
Згідно акту службового розслідування ... проведено службове розслідування за фактом самовільного залишення частини з переплатою коштів військовослужбовцю штаб-сержанту ОСОБА_2 .
2. Опис обставин вчиненого правопорушення. За результатами службового розслідування № 4640 від 18.11.2024, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 , за фактом зайво сплачених коштів 30 військовослужбовцям було встановлено, що штаб-сержанту ОСОБА_2 було здійснено переплату грошового забезпечення, та не проведено службове розслідування за фактом його самовільного залишення частини 25.08.2022 року.
4. Відомості про осіб, стосовно яких призначено службове розслідування.
4.1. Штаб-сержант ОСОБА_2 , командир бойової машини командир відділення 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 2 механізованого батальйону, 15.10.1976 р.н., українець, одружений, освіта повна середня, призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
4.2. Капітан ОСОБА_3 , заступник командира НОМЕР_2 механізованого батальйону, призваний НАСВ імені Гетьмана Сагайдачного м. Львів.
4.3 Майор ОСОБА_1 , командир 2 механізованого батальйону.
Неправомірні дії військовослужбовців та причинний зв`язок між діями військовослужбовця та подією, що трапилась:
Як Штаб-сержант ОСОБА_2 , військовослужбовець, призваний по мобілізації, порушив вимоги ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Вчинення вищевикладеного правопорушення підтверджується доказами, що були зібрані в ході проведення службового розслідування та зазначені в Розділі 3 Акту службового розслідування. Зазначене правопорушення вчинене штаб-сержантом ОСОБА_2 під час проходження військової служби в умовах воєнного стану.
У відповідності до вищезазначеного в діях військовослужбовця капітана ОСОБА_3 вбачаються порушення ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 11, 12, 14, 16, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що проявилися у несвоєчасній доповіді керівництву про відсутність свого підлеглого. Притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування коштів капітаном ОСОБА_3 не є можливим у зв`язку із фактом його загибелі відповідно до "Сповіщення про смерть (загибель)" № 306/1 від 02 жовтня 2023 року.
У діях військовослужбовця майора ОСОБА_1 вбачаються порушення ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 16, 103, 104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України п. 1.3 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 № 333, що проявилися в неналежному веденні обліку особового складу в підрозділах батальйону.
Причинами та умовами є:
Причиною допущеного правопорушення штаб-сержантом ОСОБА_2 є низький рівень соціальної свідомості та відповідальності за свої дії, небажання дотримуватись вимог Конституції та Законів України у повсякденній діяльності, а також виконувати свій конституційний обов`язок із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Причиною невчасної подачі рапорту лейтенантом ОСОБА_3 про самовільного залишення частини його підлеглим, штаб-сержантом ОСОБА_2 , є недосконале знання статей Статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів, які стосуються виконання обов`язків військової служби.
Причиною неналежного ведення обліку особового складу старшим лейтенантом ОСОБА_1 є недосконале знання статей Статутів Збройних Сил України та недбале виконання своїх службових обов`язків.
5. Виходячи із вищевикладеного, пропоную наступне:
1. Службове розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2024 року № 5578, вважати завершеним.
2. За результатами службового розслідування:
- факт самовільного залишення частини з 25.08.2022 дотепер штаб-сержантом ОСОБА_2 , вважати таким, що знайшов своє підтвердження;
- факт переплати коштів у сумі 111584,01 грн. штаб-сержанту ОСОБА_2 вважати таким, що знайшов своє підтвердження;
- встановлено факти незадовільного виконання службових обов`язків колишнім командиром взводу 2 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, лейтенантом ОСОБА_3 , через несвоєчасну подачу рапорту про самовільного залишення частини його підлеглим, штаб-сержантом ОСОБА_2 , та начальником штабу заступником командира НОМЕР_2 механізованого батальйону, старшим лейтенантом ОСОБА_1 через неналежне ведення обліку особового складу внаслідок чого військова частина НОМЕР_1 понесла збитки у вигляді безпідставно виплаченого грошового забезпечення в сумі 111584,01 гривень (сто одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири гривні, одна коп.). Проте, притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування коштів капітаном ОСОБА_3 не є можливим у зв`язку із фактом його загибелі відповідно до "Сповіщення про смерть (загибель)" № 306/1 від 02 жовтня 2023 року.
3. За порушення вимог ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, яке проявилося у самовільному залишенні військової частини, в ухиленні від військової служби в період дії військового часу та недотриманні законодавства України, після повернення військової частини НОМЕР_1 накласти на штаб-сержанта ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення.
4. За порушення вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 16, 103, 104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України п. 1.3 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 № 333, що проявилися в неналежному веденні обліку особового складу в підрозділах батальйону та призвели до безпідставної виплати грошового забезпечення, заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності колишній начальник штабу заступник командира НОМЕР_2 механізованого батальйону, ОСОБА_1 , але, враховуючи, що наказом командира військової НОМЕР_1 від 06.03.2025 № 69 він здав справи та посаду, та вибув до нового місця служби, військової частини НОМЕР_3 , обмежитись вжитими заходами.
5. Начальнику відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 облікувати штаб-сержанта ОСОБА_2 як відсутнього на військовій службі з 25.08.2022 по теперішній час, у зв`язку із самовільним залишенням розташування підрозділу. Отримавши від правоохоронного органу витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", призупинити військову службу штаб-сержанту ОСОБА_2 з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
6. Заступнику командира батальйону з психологічної підтримки персоналу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з тим, що під час службового розслідування з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця, призваного по мобілізації, штаб-сержанта ОСОБА_2 , який з 25.08.2022 дотепер перебуває за межами розташування військової частини НОМЕР_1 , містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України, організувати складення повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та направлення його разом з копією матеріалів цього службового розслідування до Державного бюро розслідувань. Направити повідомлення про скоєне правопорушення до органу управління Військової служби правопорядку та відповідної спеціалізованої прокуратури у сфері оборони за місцем вчинення правопорушення до відома.
7. Начальнику фінансово-економічної служби головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 внести до Книги обліку нестач суму, що була виплачена штаб-сержанту ОСОБА_2 111584,01 гривень (сто одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири гривні, одна коп.).
8. Начальнику стройової частини штабу військової частини НОМЕР_1 , відповідно до п. 2. ст. 11 Закону України від 03.10.2019 № 160-ІХ "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі", для вирішення питання про відшкодування шкоди, завданої державі в особі військової частини НОМЕР_1 колишнім начальником штабу заступником командира 2 механізованого батальйону ОСОБА_1 , у розмірі 111584,01 гривень, надіслати копії матеріалів службового розслідування до військової частини НОМЕР_3 .
Вважаючи протиправними пункти 2.,4.,8.1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 20.03.2025 року №1031, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. 
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Частиною 1 статті 1 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частиною 4 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначається Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 № 160-IX.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону №160-IX матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.
Частиною 1 статті 3 Закону №160-IX передбачено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Відповідно до ч.2 ст.3 Закону №160-ІХ умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Згідно ч.1 ст.6 Закону №160-ІХ особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:
1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;
2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;
3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;
4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;
5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.
Відповідно до ст.8 Закону №160-ІХ посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.
У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.
Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.
За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.
Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.
Наказ доводиться до винної особи під підпис.
У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.
Згідно ст.11 Закону №160-ІХ у разі переведення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження відповідного командира (начальника) до повного відшкодування завданої нею шкоди стягнення сум завданої шкоди здійснюється за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні.
Якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її переведення до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження, командир (начальник) надсилає у п`ятиденний строк із дня закінчення розслідування, аудиту (перевірки), інвентаризації чи надходження рішення суду відповідні матеріали до нового місця служби чи місця перебування в розпорядженні особи для вирішення питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності.
Командир (начальник) за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні особи видає у п`ятнадцятиденний строк із дня надходження матеріалів щодо завданої шкоди наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності. У такому разі відшкодування шкоди здійснюється в порядку, визначеному статтею 10 цього Закону.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини з переплатою коштів штаб-сержанту ОСОБА_2 розпочато наказом від 20.11.2024 №5578, закінчено на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.03.2025 №1031.
Згідно наявного в матеріалах справи акту за результатами службового розслідування, а також за змістом спірного наказу від 20.03.2025 №1031, встановлено факти незадовільного виконання службових обов`язків колишнім командиром взводу 2 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, лейтенантом ОСОБА_3 , через несвоєчасну подачу рапорту про самовільного залишення частини його підлеглим, штаб-сержантом ОСОБА_2 , та начальником штабу заступником командира НОМЕР_2 механізованого батальйону, старшим лейтенантом ОСОБА_1 через неналежне ведення обліку особового складу внаслідок чого військова частина НОМЕР_1 понесла збитки у вигляді безпідставно виплаченого грошового забезпечення в сумі 111584,01 гривень (сто одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири гривні, одна коп.).
Апеляційний суд звертає увагу, що вина може бути у формі як умислу так і необережності. Характерні ознаки умислу: усвідомлення особою суспільної шкідливості своєї поведінки; передбачення негативних наслідків такої поведінки; бажання настання шкідливих наслідків у результаті своєї поведінки або свідоме допущення їх. Залежно від характеру вольового ставлення особи до суспільно-шкідливих наслідків свого діяння визначають два види умислу: прямий - коли особа, передбачаючи суспільно шкідливі наслідки своєї дії чи бездіяльності, бажає їх настання; побічний - коли особа, передбачаючи суспільно шкідливі наслідки своєї дії чи бездіяльності, прямо не бажає їх, але свідомо допускає їх настання.
Необережність характеризується тим, що особа передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї поведінки, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливість таких наслідків, хоча повинена була і могла їх передбачити. Необережність виявляється зазвичай як недбалість.
Дослідивши зміст наявних в матеріалах справи акту службового розслідування, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.03.2025 №1031, колегія суддів зауважує, що ці документи не містять відомостей про встановлення/дослідження військовою частиною вини позивача в завданні шкоди.
Так, ці документи не містять обґрунтування та висновку, що позивач мав умисел, а саме усвідомлював шкідливість його поведінки, передбачав її наслідки та бажав настання шкідливих наслідків – виплати ОСОБА_2 грошового забезпечення.
Також, зміст цих документів не містить обґрунтування та висновку, що позивач допустив необережність, зокрема передбачав настання шкідливих наслідків своєї поведінки, але легковажно розраховував на їх відвернення або не передбачав можливість таких наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити. 
Натомість, під час службового розслідування встановлено, що саме лейтенантом ОСОБА_3 , несвоєчасно здійснено подачу рапорту про самовільне залишення частини його підлеглим, штаб-сержантом ОСОБА_2 , внаслідок чого військова частина НОМЕР_1 понесла збитки у вигляді безпідставно виплаченого грошового забезпечення в сумі 111584,01 гривень. Але, ОСОБА_3 загинув.
Відтак, колегія суддів вважає, що зміст акту службового розслідування, зміст наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.03.2025 №1031, не підтверджують вину позивача в завданні шкоди, а отже суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що спірні пункти наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.03.2025 №1031 суперечать вимогам ст.3 Закону №160-ІХ, тому є протиправними та підлягають скасуванню.
Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2026 року у справі № 160/35360/25 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 17.06.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров