Справа № 686/36912/25
Провадження № 2/686/1633/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМУКРАЇНИ
15 травня 2026 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області 
в складі судді Павловської А.А.,
справа № 686/36912/25,
сторони: 
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс»,
відповідач – ОСОБА_1 , 
розглянувши у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
В грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 30.08.2019 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2025716490 за умовами якого останній отримав кредит у сумі 19286,00 гривень з кінцевим терміном повернення 30.07.2021 року та сплатою відсотків за його користування у розмірах, визначених умовами договору.
20.08.2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ ««Цикл Фінанс» був укладений договір Факторингу №20/08/21 за умовами якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2025716490 у сумі 17751,45 гривень, з яких: 15434,61 гривень заборгованість по тілу; 2,52 грн. сума заборгованості за відсотками, 2314,32 грн. - сума заборгованості за комісією.
Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договорами.
Відповідач не виконав свого обов`язку за умовами договору, кредит та нараховані за його користування відсотки не повернув.
З врахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №20/08/21 від 20.08.2021 року в сумі 17751,45 гривень, а також сплачений судовий збір.
Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав.
2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.01.2026 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику сторін.
15.05.2026 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.
3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Встановлено, що 30.08.2019 року між АТ «ОТП Банк`та Мазуром В.О. був укладений кредитний договір № 2025716490, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 19286,00 гривень з кінцевим терміном повернення 30.07.2021 року зі сплатою відсотків 0,01 % річних.
20.08.2021 року між АТ «ОТП Банк`та ТОВ «Цикл Фінанс» був укладений договір Факторингу №20/08/21 за умовами якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2025716490 у сумі 17751,45 гривень, з яких: 15434,61 гривень заборгованість по тілу; 2,52 грн. сума заборгованості за відсотками, 2314,32 грн.- сума заборгованості за комісією.
4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав, застосовані норми права 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.
Відповідно дост. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу.
Статтею 1054 ЦК Українипередбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Первісний кредитор надав відповідачу кошти, виконавши тим самим взяті на себе за кредитним договором зобов`язання. 
Згідност. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.
Відповідно дост.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Тіло кредиту і проценти, обраховані на підставі умов договору, не сплачені добровільно, тому їх слід стягнути з відповідача в судовому порядку.
Разом з тим, у стягненні комісії слід відмовити.
Так, за загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.
Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
В укладеному між сторонами договорі (а саме в тому пункті, яким визначено сплату комісії) не зазначено, які саме послуги має бути надано в рахунок цієї комісії.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Враховуючи вищенаведене, положення договору про обов`язок відповідача сплати щомісячної комісії є нікчемним.
Частиною 1ст.512 ЦК Українивизначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Відповідно дост.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2025716490 від 30.08.2019 у сумі 15437,13 гривень, з яких: 15434,61 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 2,52 грн. – сума заборгованості за відсотками, а в стягненні комісії в сумі 2314,32 грн. – відмовити в зв`язку з її необґрунтованістю (не конкретизовано, за яку безпосередньо послугу нараховано комісію і не підтверджено, чи отримано таку послугу відповідачем).
4. Судові витрати
Судові витрати у справі – сума судового збору за подання позовної заяви 2422,40 грн. – понесені позивачем і їх слід присудити пропорційно до задоволених вимог з відповідача. Розрахунок судових витрат до стягнення: 2422,40 грн. понесених судових витрат х 15437,13 грн. присуджених коштів : 17751,45 грн. заявлених до стягнення коштів = грн. судових витрат до стягнення з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1, 8 ст. 259, ст. ст. 263 – 266, ч. 1, 2 ст. 273, ст. 279, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, ст. ст. 512, 514, 516, 526, 549,599,627, 629, 1048, 1049,1054 ЦК України, суд, -
ухвалив:
Позов задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 2025716490 від 30.08.2019 у сумі 15437,13 грн. і судовий збір в сумі 2106,59грн.
В решті позовних вимог – відмовити. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення його тексту до Хмельницького апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: