П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 954/1186/25	

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
селище Нововоронцовка;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
07.08.2025 року;
Головуючий в 1 інстанції: Гончаренко О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючого судді – Єщенка О.В.
суддів – Бітова А.І.
– Грабовського Ю.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 07 серпня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
скасувати постанову Серії ЕНА №4712318 від 12.05.2025 у справі про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення за частиною 5 статті 121 КУпАП;
закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки поліцейського про порушення позивачем вимог підпункту «в» пункту 2.3 Правил дорожнього руху, що полягають у керуванні позивачем транспортним засобом без використання ременів безпеки, є неправомірними та не підтверджені належними і допустимими доказами. Додає, що сама по собі постанова поліцейського не може вважатись доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 07 серпня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Суд скасував постанову поліцейського СРПП Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області Тарасенко В.С. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4712318 від 12.05.2025р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, провадження у справі закрив.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення позивачем вимог підпункту «в» пункту 2.3. Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121 КУпАП не підтверджений належними і допустимими доказами, тому оспорювана постанова поліцейського не може відповідати критеріям правомірності і обґрунтованості та підлягає скасуванню в судовому порядку.
В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Запорізькій області, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулює спірні правовідносини, та обставинам справи і помилково не враховано, що порушення позивачем Правил дорожнього руху підтверджено відповідними доказами, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським повідомлено позивачеві про причину зупинки, роз`яснено позивачеві його права та вирішено справу про адміністративне правопорушення з дотриманням установленої процедури.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 12.05.2025 поліцейським СРПП Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Тарасенко В.С. винесено постанову Серії ЕНА №4712318 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.
Згідно вказаної постанови, 12.05.2025 о 12 год. 40 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Привокзальна в с. Лежине Запорізького району Запорізької області без використання ременів безпеки, чим порушив вимоги підпункту «в» пункту 2.3. розділу 2 ПДР.
Не погоджуючись із винесеною постановою, посилаючись на її необґрунтованість та неправомірність, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (пункти 1.1, 1.9 Правил).
Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до підпункту «в» пункту 2.3 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Слід враховувати, що відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно із статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1, 2, 3 статті 283 КУпАП передбачено, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. 
Постанова повинна містити:
найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;
дату розгляду справи;
відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;
опис обставин, установлених під час розгляду справи;
зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;
прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:
дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;
транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);
технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);
розмір штрафу та порядок його сплати;
правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;
відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Також, виходячи з обставин справи, слід враховувати, що позивач заперечує вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, що в силу приписів частини 2 статті 77 КАС України зобов`язує відповідача довести правомірність свого рішення та дій і обґрунтованість адміністративного стягнення.
Водночас, відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За правилами частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Доводячи правомірність та обґрунтованість свого рішення, відповідач вказує, що факт порушення позивачем вимог підпункту «в» пункту 2.3 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення підтверджується відеофіксацією з місця події правопорушення та розгляду адміністративної справи.
Перевіривши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд встановив, що оспорювана постанова не містить посилання на технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис факту Правил дорожнього руху та розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Поряд з цим, як правильно зауважив суд першої інстанції, представленими відповідачем відеозаписами з боді-камери поліцейського зафіксовано рух транспортного засобу та процес оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Натомість, цими доказами не зафіксований факт керування позивачем транспортним засобом без використання ременя безпеки.
Отже, представлений в суді відеозапис події правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення не доводить обставини справи, адже не вважається належним і допустим доказом. Сама ж по собі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки являється лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду виявленого правопорушення.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про невідповідність оспорюваної постанови критеріям правомірності та обґрунтованості, що є безумовною підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що у визначений апеляційним судом строк від позивача не надійшов відзив на подану апеляційну скаргу відповідача. Поряд з цим, на електронну адресу апеляційного суду надійшла копія Свідоцтва Серії НОМЕР_2 про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (26.08.2025).
Слід зазначити, що відповідно до пункту 5 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Згідно частин 1, 2 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.
У даному випадку, апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, тому відсутні правові підстави для застосування наслідків, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 238 КАС України. 
Таким чином, з огляду на те, що висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 07 серпня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.І. Бітов 

Ю.М. Градовський