Справа № 484/1900/26
Провадження № 2/484/1514/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
18 травня 2026 року    м. Первомайськ
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Маржиної Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, ціна позову 76 587 грн., -
ВСТАНОВИВ:
13.04.2026 року ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Єрмоленко А.В. звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, мотивуючи тим, що 13.12.2002 року уклала шлюб з ОСОБА_2 , який рішенням суду від 18.11.2011 року розірвано. Під час шлюбу 22.12.2003 року вони придбали у власність житловий будинок по АДРЕСА_1 ,право власності на який було зареєстрованоза відповідачем. Добровільної згоди між колишнім подружжям щодо поділу спірного будинку не досягнуто. За таких обставин позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку.
Ухвалою суду від 15.04.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; судовий розгляд призначено на 18.05.2026 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи.
Представником позивача було подано заяву про те, що проти заочного розгляду справи позивач не заперечуює, та обізнаний із обов`язком забезпечити поворот виконання рішення в разі скасування заочного рішення.
Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України шляхом направлення судових документів за адресою його зареєстрованого місця проживання, однак згідно з роздруківкою руху поштового відправлення через сервіс АТ «Укрпошта», відправлення повернуто відправнику у зв`язку з тим, що адресат відсутній вказаною адресою. Відповідач повідомлений про місце, день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади.
Сторонами не подано будь-яких інших заяв по суті спору, клопотань тощо.
Ухвалою суду від 11.06.2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони з 13.12.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.11.2011 року у справі № 2-718/11 розірвано, що підтверджується копією рішення суду.
Сторонами під час шлюбу придбано житловий будинок по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Ткаченко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 618.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 469654570 від 24.03.2026 року право власності на спірний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_2 , оскільки за домовленістю подружжя саме він виступав покупцем будинку у договорі, хоча сам по собі факт реєстрації спірного нерухомого майна за відповідачем не означає, що воно належить лише йому,оскільки будинок придбано під час шлюбу, тож він являється об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до частин 1, 6, 9-10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Тобто, статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними у період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.
Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц, провадження № 61-15462св18.
Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Відповідно до правових позицій та висновків, які були висловлені Верховним Судом України в постановах у справах: № 6-612цс15 від 01 липня 2015 року, № 6-2333цс15 від 25 листопада 2015 року, № 6-241цс15 від 16 грудня 2015 року, №6-801цс16 від 07 вересня 2016 року, №6-846цс16 від 12 жовтня 2016 року, № 6-1568цс16 від 07 грудня 2016 року, № 6-399цс17 від 05 квітня 2017 року належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не лише фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи статтю 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
Таким чином, критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності є: час набуття такого майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За таких обставин слід розділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за кожним з подружжя ОСОБА_3 право власності по 1/2 частині зазначеного житлового будинку.
Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача всі понесені і документально підтверджені судові витрати, в даному випадку витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 82, 263, 265, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд –
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя задовольнити повністю.
Розділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя  ОСОБА_3 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 к.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про сторони:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .
Повний текст судового рішення виготовлено 18 травня 2026 року.
СУДДЯ: