Справа № 309/1210/26
Провадження № 2/309/621/26

Р І Ш Е Н НЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
27 травня 2026 року         м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області
в складі: судді Кемінь В.Д.
за участю секретаря судового засідання Плиска А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Посилається на те, що 12 листопада 2016 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Стеблівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, за актовим записом № 9. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На сьогоднішній день сторони разом не проживають. Відповідач проживає по місцю проживання своєї реєстрації, а позивачка з дітьми мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Після припинення шлюбних відносин відповідач відмовляється у добровільному порядку утримувати дітей. У зв`язку з наведеним просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дітьми повноліття. 
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві просила суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Адвокат Лукачко І.Й., який представляє інтереси відповідача ОСОБА_2 подав відзив на позов, в якому зазначив, що відповідач частково визнає позовні вимоги, оскільки позивачкою не доведено та не надано жодного документу на підтвердження того, що діти проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач спілкується з дітьми регулярно та надає кошти безпосередньо дітям а також на кожні свята робить дітям подарунки. Відповідач визнає, що має перед своїми дітьми певні обов`язки як батько, від виконання яких він не має наміру ухилятися та згідний сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей в розмірі 3000 грн. Просив суд розглянути справу у їх відсутності, та задовольнити частково позовні вимоги позивача. 
Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 12 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Стеблівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, за актовим записом № 9. Вказані обставини, підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 12 листопада 2016 року. Шлюб між сторонами не розірваний. В шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 за актовим записом №18, та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 за актовим записом №5. 
Відповідачем подано відзив, в якому повідомив про те, що визнає частково позовні вимоги і згідний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 3000 грн. щомісячно, оскільки він так само як і позивачка піклується про своїх дітей і забезпечує їх усім необхідним.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України та є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
Статтею 180 СК України, встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як це передбачено ч. 1 ст. 184 СК України.
У відповідності до ч. ч. 1, 2ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому, ст.184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Оскільки на теперішній час неповнолітні діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, суд вважає, що позивачка має право на отримання аліментів від батька дітей, який повинен виконувати свій обов`язок щодо їх утримання належним чином.
Відповідно до статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд враховує відсутність відомостей про наявність у відповідача інших осіб, які б знаходилась на його утриманні та те, що він є фізично здоровою людиною працездатного віку та доказів, які б це спростували суду не надав, а отже не позбавлений можливості заробляти і брати участь в утриманні своїх дітей.
Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, а також враховує стан здоров`я відповідача, який є молодим працездатним чоловіком та спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей.
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, який в пункті 54 свого рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначав, «що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п.90), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків».
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).
Приймаючи до уваги, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1331,20 грн.
Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141,258, 259, 263-265,354 ЦПК України, ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, суд,- 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 31.03.2026 року і до досягнення дітьми повнолітнього віку.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь держави 1331 (одна тисяча триста тридцять один) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:         Кемінь В. Д.