Справа № 346/5122/21 
Провадження № 22-ц/4808/558/26 
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В. 
Суддя-доповідач Василишин Л. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючої (суддя-доповідач)  Василишин Л. В.,
суддів:     Баркова В. М., Пнівчук О. В.,
секретаря     Петріва Д.Б.
за участю  представника відповідача ОСОБА_1      представника апелянта адвоката Говзана М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у  ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 січня 2026 року, ухвалене у складі судді Васильковського В. В. у місті Коломиї, у справіза позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування позову зазначав, що він є власником квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , на підставі договорів купівлі-продажу квартир від 19 червня 2021 року. Під вказаним будинком є земельна ділянка загальною площею 489,5 кв.м., яка була закріплена за цим будинком на підставі рішення Коломийської міської ради № 315 від 13 серпня 1953 року. Між співвласниками будинку, ще до того часу як він придбав квартири у власність, склався порядок користування земельною ділянкою. Частина земельної ділянки, яка розташована під квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 є у користуванні власників цих квартир. Маючи намір виготовити технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку, він звернувся до сертифікованого інженера землевпорядника із заявою для проведення геодезичної зйомки. Однак після проведення геодезичних робіт було виявлено, що земельна ділянка, яка є в його користуванні не може бути сформованою та зареєстрованою в Державному земельному кадастрі, так як на неї накладається земельна ділянка під кадастровим номером 2610600000:18:001:0075, межа якої проходить під квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які є в його власності. На підтвердження зазначеного факту сертифікованим інженером-землевпорядником було видано план схему, де чітко видно накладання земельної ділянки відповідачки на його земельну ділянку та, що межа її земельної ділянки проходить фактично під його нерухомістю. Однак таке накладення існує тільки в Державному земельному кадастрі. На місцевості земельна ділянка відповідачки межує з його земельною ділянкою та жодних спорів між ними щодо землекористування ніколи не було. Вважає, що таке накладання виникло внаслідок внесення неточних координат земельної ділянки відповідачки до Державного земельного кадастру. Тобто інженер-землевпорядник, який виготовляв технічну документацію із землеустрою, на земельну ділянку відповідачки, при її формуванні допустив помилку та розташував її у координатах, які накладаються на будинок АДРЕСА_4 , тому при реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі її було неправильно розміщено. 
Зазначав, що для усунення зазначеного накладення достатньо того, щоб у сітку координат Державного земельного кадастру було внесено виправлення на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Дану дію відповідачка має виконати особисто, а саме виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та подати заяву до відділу у Коломийському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про виправлення помилок у сітці координат Державного земельного кадастру, земельної ділянки кадастровий номер 2610600000:18:001:0075 та привести її у відповідність до меж визначених на місцевості. 
Проте відповідачка відмовляється добровільно виконати такі дії. Він неодноразово звертався до неї з цим проханням, але остання вказувала на те, що це не її проблеми, тому робити вона нічого не буде. Під час крайньої розмови відповідачка зазначила, що її все влаштовує так як є, тому в нього виникло обгрунтоване побоювання того, що відповідачка зможе перешкоджати йому не тільки в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, яка є під будинком, а в майбутньому зможе перешкоджати йому в розпорядженні його квартирами. Адже «де юре» належні йому на праві власності квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 розташовані на земельній ділянці відповідачки. 
Отже, враховуючи, що він не зміг домовитись з відповідачкою щодо виправлення нею вказаних помилок, він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.
За таких обставин позивач просив суд зобов`язати ОСОБА_3 виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та подати заяву до відділу у Коломийському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській обл. про виправлення помилок у сітці координат Державного земельного кадастру, земельної ділянки кадастровий номер 2610600000:18:001:0075 та привести її у відповідність до меж визначених на місцевості. 
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду
Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 січня 2026 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив із того, що будь-які докази, які б вказували на те, що відповідачка відповідальна за порушення прав позивача та що її необхідно зобов`язати вчинити певні дії, у матеріалах справи відсутні. У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що позов у цій справі пред`явлено до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги
ОСОБА_2 на рішення суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на безпідставність висновку суду першої інстанції щодо неналежного відповідача у справі.
Зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт накладення земельної ділянки з кадастровим номером 2610600000:18:001:0075, співвласницею якої є відповідачка, на будівлю АДРЕСА_4 , яка належить йому на праві власності. У зв`язку з цим право власності відповідачки створює перешкоди у здійсненні ним права розпорядження належним йому нерухомим майном. Враховуючи викладене, апелянт вважає, що саме відповідачка є належним відповідачем у цій справі, оскільки спір стосується меж здійснення її права власності. Крім того, саме за її заявою можуть бути внесені зміни до відомостей Державного земельного кадастру, зокрема виправлені помилки у координатах спірної земельної ділянки та приведені у відповідність до фактичних меж, визначених на місцевості, що підтверджує правильність визначення відповідача у справі.
Окрім цього, апелянт наголошує, що відмова суду у задоволенні позовних вимог без надання належної правової оцінки встановленому факту порушення (накладення земельної ділянки) фактично призводить до обмеження його права на доступ до правосуддя.
На підставі зазначеного просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.
Позиція інших учасників справи
Відповідачка своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, що відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Процесуальні дії по справі
Ухвалою апеляційного суду від 07 квітня 2026 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Коломийську міську раду та витребувано належним чином засвідчені документи, що підтверджують розмір та статус земельної ділянки, що знаходиться під будинком АДРЕСА_4 та слугує прибудинковою територією чи має інший статус. Також зобов`язано надати суду документи щодо того, хто здійснює управління будинком АДРЕСА_4 та чи всі квартири в ньому приватизовані, а також іншу наявну інформацію, яка стосується порядку користування земельною ділянкою, що знаходиться біля спірного будинку.
Згідно листа Коломийської міської ради від 28 квітня 2026 року, наданого на вимогу апеляційного суду повідомлено, що земельна ділянка під будинком  АДРЕСА_4 належить до земель комунальної власності. Відповідно до даних Державного земельного кадастру, земельна ділянка під будинком АДРЕСА_4 не сформована, у зв`язку з цим відомості про розмір і площу відсутні.
Також за даною адресою зареєстровано ОСББ «Перкарська 18» та неприватизованих квартир в будинку немає. 
Заяви (клопотання) учасників справи
У судовому засіданні представник апелянта вимоги скарги підтримав, просив її задоволити. 
Представник відповідача скаргу не визнав, просив її відхилити як безпідставну.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився.
Фактичні обставини справи
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , є власником квартири, загальною площею – 39, 3 кв.м., житлова площа – 27, 0 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_5 , на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 19.06.2021 року, приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яцком П.П. (а.с. 9-10, Том № 1).
Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 262547106 від 22.06.2021 року, позивачу на праві власності належить квартира, загальною площею – 39, 3 кв.м., житлова площа – 27, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 19.06.2021 року, приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яцком П.П. (а.с. 11, Том № 1).
Також, ОСОБА_2 , є власником квартири, загальною площею – 26, 5 кв.м., житлова площа – 13, 5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 19.06.2021 року, приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яцком П.П. (а.с. 12-13, Том № 1).
Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 262589342 від 22.06.2021 року, позивачу на праві власності належить квартира, загальною площею – 26, 5 кв.м., житлова площа – 13, 5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 19.06.2021 року, приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яцком П.П. (а.с. 14, Том № 1).
Згідно з копією План-схеми земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_5 , відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено, що наявний перетин ділянок з ділянкою – 2610600000:18:001:0075, площа співпадає на 4, 5296 % (а.с. 21-22, Том № 1).
Відповідно до технічної документації земельної ділянки по переоформленню державного акта, та складанню кадастрового плану земельної ділянки, розміщеної за адресою:  АДРЕСА_7 , розробленої у 2006 році Івано-Франківською регіональною філією державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах», технічну документацію по переоформленні державного акту на земельну ділянку виготовлено згідно вимог, передбачених вказівкою Держкомзему України від 01.08.2002 року № 23 «Про провадження Тимчасового порядку формування та ведення бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру» (а.с. 91-92, Том № 1).
Згідно з копією Акту установлення і узгодження меж землекористування в натурі від 19.08.2006 року, проведено встановлення в натурі меж земельної ділянки в АДРЕСА_8 , межі в натурі від «Б» до «В» проходять наступним чином: природна межа земельної ділянки по будинку (2- поверховий будинок) (а.с. 93, Том № 1).
Відповідно до копії плану земельної ділянки по переоформленні державного акта, виданого Коломийською міською радою 16.02.1994 року ОСОБА_4 за №2436, котра, згідно договору дарування 2/3 частини земельної ділянки від 09.08.2006 р. перейшла до ОСОБА_3 за №Д-987 (а.с. 94, Том № 1).
Згідно з копією Договору дарування 2/3 частини земельної ділянки від 09.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Трачук Л.В., ОСОБА_3 , прийняла в дар 2/3 частини земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 (а.с. 97, Том № 1).
Відповідно до Висновку експерта № 03/08 від 16.08.2024 року, за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 346/5122/21 фактичне користування земельною ділянкою (форма, розміри та площа) з кадастровим номером 2610600000:18:001:0075, що находиться за адресою: АДРЕСА_8 не відповідає правовстановлюючій та технічній документації земельної ділянки по переоформленню державного акта та складанню кадастрового плану земельної ділянки, розміщеної АДРЕСА_8 , гр. ОСОБА_3 , розробленої Івано-Франківською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» Коломийський міський відділ ДЗК, не відповідність полягає у зміні розмірів та площі, див. дослідницьку частину Висновку експерта та план топографо-геодезичного знімання аркуш 2-3, виконаного сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_5 . Крім того, частина вищезазначеної земельної ділянки з наступними розмірами по периметру (по ходу годинникової стрілки): 0,63; 33,92; 0,47; 23,30; 0,29; 10,61м.п. та площею – 0, 0019 га (19 кв.м), розташована під будівлею АДРЕСА_4 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_2 (а.с. 34-43 , Том № 2).
Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Відповідно до статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18). Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. 
Відповідно до статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється зокрема, шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається формованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
За змістом позову ОСОБА_2 суть порушеного права полягає у невідповідності технічної документації відповідачки фактичному землекористуванню, внаслідок чого, межа її ділянки проходить по частині належних йому квартир АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 . Також, як зазначає позивач, після проведення геодезичних робіт було виявлено, що земельна ділянка, яка є в його користуванні не може бути сформованою та зареєстрованою в Державному земельному кадастрі, так як на неї накладається земельна ділянка під кадастровим номером 2610600000:18:001:0075, межа якої проходить під квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які є в його власності. 
При цьому, з метою захисту свого права, позивач просить зобов`язати ОСОБА_3 виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та подати заяву до відділу у Коломийському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській обл. про виправлення помилок у сітці координат Державного земельного кадастру, земельної ділянки кадастровий номер 2610600000:18:001:0075 та привести її у відповідність до меж визначених на місцевості. 
Разом з тим, як вбачається з наведеного вище, суть порушеного права полягає у накладенні земельної ділянки відповідача на частину ділянки під належними позивачу квартирами АДРЕСА_9 . Тобто позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки внесення змін до технічної документації не відновить його.
Фактично, позивач ставить питання про повернення (витребування) частини земельної ділянки, яка знаходиться під квартирами АДРЕСА_1 і АДРЕСА_3 та частиною земельної ділянки навколо цього будинку, що заважає йому оформити відповідну документацію. Однак таких вимог позивач не заявляв.
Посилання в цьому випадку на дані експертизи, проведеної у справі, не є підтвердженням обґрунтованості заявлених вимог, оскільки експертом всстановлено, що порівнюючи площу земельної ділянки під будинком АДРЕСА_8 – 0,0895 га з сумарною площею земельних ділянок – 0,0886 га слідує, що фактична площа є більшою на 9 м.кв. 
За результатами проведеного дослідження встановлено, що форма, розміри та площа земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_8 та належить ОСОБА_3 має відмінність від форми, розмірів та площі земельної ділянки, яка відображена у технічній документації земельної ділянки по переоформленню державного акта та складанню кадастрового плану земельної ділянки, розміщеної в АДРЕСА_8 , гр. ОСОБА_3 , розробленої Івано-Франківською філією ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» та в кадастровому плані поземельної книги на земельну ділянку за кадастровим номером : 2610600000:18:001:0075.
Саме по собі встановлення експертом розбіжності в площі фактичного користування відповідача та визначеного документацією не підтверджує правильність обраного позивачем способу захисту. 
В частині вимоги про неможливість сформувати та зареєструвати в Державному земельному кадастрі земельну ділянку відмінну від ділянки, що знаходиться під квартирами АДРЕСА_9 чи її частину, так як на неї накладається земельна ділянка під кадастровим номером 2610600000:18:001:0075, то позивачем не представлено доказів, які підтверджують його право власності чи користування земельною ділянкою.
Як встановлено апеляційним судом під час перегляду справи, на вимогу ухвали суду Коломийська міська рада повідомила, що земельна ділянка під будинком  АДРЕСА_4 належить до земель комунальної власності. Відповідно до даних Державного земельного кадастру, земельна ділянка під будинком АДРЕСА_4 не сформована, у зв`язку з цим відомості про розмір і площу відсутні.
Також за даною адресою зареєстровано ОСББ «Перкарська 18» та неприватизованих квартир в будинку немає. 
Будь-які документи правовстановлюючого характеру, які б підтверджували право позивача на користування земельною ділянкою , що є прибудинковою територією загальною площею 489,5 кв.м. і яка була закріплена за цим будинком на підставі рішення Коломийської міської ради № 315 від 13 серпня 1953 року у справі також відсутні.
Представником апелянта у судове засідання представлено копію першої сторінки договору купівлі-продажу від 19.06.2021 року, згідно якого ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0112 га , яка розташована за адресою: будинок  АДРЕСА_6 , кадастровий номер 2610600000:18:001:0201 та витяг з реєстру прав власності. Однак докази про порушення права позивача на цю ділянку накладенням земельної ділянки відповідача у справі відсутні, та і сам позивач не ставить питання про захист свого права щодо даної ділянки.
Тому вимоги в частині порушення права користування частиною земельної ділянки, яка є прибудинковою територією будинку АДРЕСА_4 необхідно вважати недоведеними.
Незважаючи на те, що суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в позові внаслідок неправильно визначеного відповідача, зазначена обставина не є підставою для скасування правильного по суті рішення.
Інших доводів щодо незаконності чи необґрунтованості оскаржуваного рішення, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які могли би бути підставою для його скасування чи зміни, апеляційна скарга не містить.
Таким чином, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.
Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 06 травня 2026 року.

Суддя-доповідач:        Л. В. Василишин 
Судді:  В. М. Барков
О. В. Пнівчук