Справа № 297/3691/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2026 року м. Берегове 
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Геревич Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Берегівської міської ради як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей Берегівської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
встановив:
Берегівська міська рада як орган опіки та піклування звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей Берегівської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, а саме просить позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею повноліття.
Позов мотивовано тим, що неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Балажер, Берегівського району, перебуває на повному утриманні Благодійної організації «Будинок Милосердя «Добрий Самаритянин» за адресою: с. Велика Добронь, вул. Чонгорська, 120, Ужгородського району, Закарпатської області. 
Мати неповнолітньої: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 . Не працює, веде асоціальний спосіб життя. 
Батько дитини: ОСОБА_3 помер.
Неповнолітня ОСОБА_2 на підставі заяви матері ОСОБА_1 з 23 червня 2023 року влаштована на цілодобове перебування до Благодійної організації «Будинок Милосердя «Добрий Самаритянин» у зв`язку зі складними життєвими обставинами. Згідно з інформацією, наданою вище вказаною ОСОБА_4 організацією, за час перебування дитини у закладі ніхто з батьків її не навідував та не цікавився нею навіть в телефонному режимі.
Згідно з довідкою від 11.09.2025 року, наданої ВСП «Навчальноконсультаційний центр м. Берегове Закарпатського угорського інституту ім. Ф. Ракоці ІІ» ОСОБА_2 є студенткою 1 курсу даного навчального закладу.
ОСОБА_2 перебуває на повному утриманні закладу з 2023 року. Мати жодного разу не відвідувала свою доньку, не цікавилися станом її здоров`я, фізичним та духовним розвитком з часу її влаштування. Родинні зв`язки з дитиною жодним чином матір`ю не підтримуються. Це свідчить про те, що мати, ОСОБА_1 , фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків.
З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач вважає за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_1 батьківських прав, що надасть можливість органу опіки та піклування надати дитині статус для подальшого її влаштування в сімейні форми виховання.
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 14.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження на 15 січня 2026 року (а.с. 13).
04 листопада 2025 року разом із позовною заявою судом було отримано висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради (а.с. 4).
09 березня 2026 року від позивача Берегівської міської ради надійшла заява, згідно з якою уточнив позовні вимоги та просив збільшити позовні вимоги в частині стягнення аліментів на неповнолітню, а саме стягнути аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в 1/4 частині доходів відповідачки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму громадян (а.с. 24).
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 11.03.2026 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 29-30).
Представник позивача органу опіки та піклування Берегівської міської ради у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про розгляд справи була належним чином повідомлена, відзив на позовну заяву не подала (а.с. 32).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – представник Служби у справах дітей Берегівської міської ради у судове засідання також не з`явився.
Відповідно до ст. 281 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 
Судом встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 5, 9-10).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , батько неповнолітньої ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 11). 
Неповнолітня ОСОБА_2 з 23 червня 2023 року перебуває на повному утриманні Благодійної організації «Будинок Милосердя «Добрий Самаритянин» (а.с. 6). 
За час перебування дитини у зазначеному закладі її ніхто з близьких не відвідував, у телефонному режимі також ніхто не цікавився (а.с. 7).
Згідно з висновком органу опіки і піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради від 20.10.2025 року № 03-17/777, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_1 батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 до досягнення нею повноліття (а.с. 4).
Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати їх до самостійного життя.
Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини.
Згідно з шостим принципом декларації ООН прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. 
Статтею дев`ятою Конвенції ООН про права дитини 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.
Згідно з правовим положенням, викладеному у третьому розділі Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. 
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п. 15, 16 постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо доньки, а саме не бере участі у її вихованні, матеріальному забезпеченні, не підтримує родинних зв`язків, не цікавиться станом здоров`я, навчанням, фізичним та духовним розвитком дитини, не відвідує її та не спілкується з нею.
Неповнолітня ОСОБА_2 з 23 червня 2023 року перебуває на цілодобовому утриманні у Благодійній організації «Будинок Милосердя «Добрий Самаритянин», однак за весь період перебування дитини у закладі відповідач жодного разу не відвідала доньку та не проявила інтересу до її життя.
Така поведінка має свідомий та тривалий характер і свідчить про фактичне самоусунення відповідача від виконання обов`язків матері, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.
Отже, оскільки судом встановлено належні та допустимі докази, які в сукупності підтверджують ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання неповнолітньої доньки, відповідача ОСОБА_1 слід позбавити батьківських прав щодо доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Щодо іншої позовної вимоги про стягнення аліментів суд приходить до наступного висновку.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатного віку, наявність у нього рухомого та нерухомого майна та інші обставини, що мають істотне значення. 
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Оскільки неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на повному утриманні Благодійної організації «Будинок Милосердя «Добрий Самаритянин», а відповідач підлягає позбавленню батьківських прав, враховуючи положення ч. 3 ст. 166 СК України, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Такий порядок стягнення відповідає найкращим інтересам дитини, забезпечує цільове використання коштів виключно на її утримання та гарантує збереження належного дитині матеріального забезпечення. 
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів слід здійснювати шляхом їх перерахування на особистий рахунок дитини ОСОБА_2 .
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-289, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, ст.ст. 164-166, 180-183 СК України, ст. 8, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,
вирішив:
Уточнений позов Берегівської міської ради як органу опіки та піклування, що знаходиться за адресою: м. Берегове, вул. Богдана Хмельницького, 7, Закарпатська область, код ЄДРПОУ: 04053683, до ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей Берегівської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Берегове, вул. Верешморті, 3, Закарпатська область, код ЄДРПОУ: 45264199, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів – задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав щодо доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнути з ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 листопада 2025 року до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні АТ «Державний ощадний банк України».
Зобов`язати орган опіки та піклування або іншу уповноважену особу, яка здійснює представництво інтересів дитини, відкрити особистий рахунок на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у відділенні АТ «Державний ощадний банк України» у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили.
Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Суддя:	  	Лайош ГАЛ