Єдиний унікальний номер 205/1611/24
Номер провадження1-кп/205/548/26

Новокодацький районний суд міста Дніпра 
	  	Провадження № 1-кп/205/548/26 Справа № 205/1611/24	

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12023041690001736 від 13.11.2023 стосовно
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Крутоярівка Дніпропетровської області, громадянина України, працевлаштований в БО «БФ «ПАТРІОТИ ДНІПРА» заступником директора, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушен ь, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (надалі КК), 
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Дніпропетровській області, громадянина України, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, 

за участю:
прокурора ОСОБА_5 
захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
потерпілого ОСОБА_8 
представника потерпілого ОСОБА_9 

ВСТАНОВИВ :
Формулювання обвинувачення, інкриміноване органом досудового розслідування, згідно зі зміненим обвинувальним актом від 16 лютого 2026 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у невстановлений час виник кримінально-протиправний умисел, направлений на придбання та носіння вибухового пристрою. Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 у невстановлені в ході проведення досудового розслідування час, місце та спосіб, придбав гранату РГ-42 із запалом, яку почав носити при собі.
В подальшому, 13.11.2023, близько 13.45 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля «Lexus LX470», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_4 , та маючи при собі гранату РГ-42 із запалом, під`їхав до будинку №203 по пр. Свободи в м. Дніпрі, де зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_8 з котрим у ОСОБА_3 виникли неприязні відносини на фоні боргових стосунків з третьою особою.
В цей час, у ОСОБА_3 раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на умисне убивство ОСОБА_8 способом, небезпечним для життя багатьох осіб, а саме шляхом підриву останнього гранатою, яка знаходилась при ОСОБА_3 . Реалізовуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 через відкриті передні пасажирські двері автомобіля «Lexus LX470» реєстраційний номер НОМЕР_2 , від`єднавши чеку від запалу гранати, таким чином привівши гранату РГД-5 у бойову готовність, кинув її в бік ОСОБА_8 здійснивши вибух. Відповідно до висновку експерта №CE-19/104-23/41289-ВТХ від 01.12.2023, на місці події поблизу адреси: пр. Свободи, 205 у м. Дніпро стався вибух корпусного вибухового пристрою, спорядженого конденсованою вибуховою речовиною, а саме ручної осколкової гранати РГ-42.
Таким чином, ОСОБА_3 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а саме внаслідок вибуху гранати ОСОБА_8 не загинув, а отримав тілесні задньо-внутрішньої поверхні лівого стегна, задньої поверхні правої гомілки, закрито черепно-мозкову травму та струс головного мозку, що спричинені від дії уламків вибухової речовини з відстані, що перевищує дію додаткових факторів вибуху. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день).
Після вибуху гранати, ОСОБА_4 , який перебував за кермом, привів автомобіль «Lexus LX470» реєстраційний номер НОМЕР_1 у рух, тим самим покидаючи місце події. При цьому, вказаний автомобіль почали переслідувати працівники патрульної поліції, що перебували поруч з місцем події.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виразилися у придбанні та носінні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК, та у закінченому замаху на умисне вбивство, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115 КК.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у невстановлений час виник кримінально-протиправний умисел, направлений на придбання та носіння бойового припасу та вогнепальної зброї. Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_4 у невстановлені в ході проведення досудового розслідування час, місце та спосіб, придбав гранату Ф-1 із запалом та пістолет «ПМ», які почав зберігати при собі та транспортувати в салоні автомобіля «Lexus LX470» реєстраційний номер НОМЕР_1 , тобто незаконно носив при собі вогнепальну зброю та бойові припаси.
13.11.2023, близько 13 години 45 хвилин, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля «Lexus LX470», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_4 , та маючи при собі гранату РГ-42 із запалом, під`їхав до будинку №203 по пр. Свободи в м. Дніпрі, де зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_8 з котрим у ОСОБА_3 виникли неприязні відносини на фоні боргових стосунків з третьою особою.
В цей час, у ОСОБА_3 раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на умисне убивство ОСОБА_8 способом, небезпечним для життя багатьох осіб, а саме шляхом підриву останнього гранатою, яка знаходилась при ОСОБА_3 . Реалізовуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 через відкриті передні пасажирські двері автомобіля «Lexus LX470» реєстраційний номер НОМЕР_3 , від`єднавши чеку від запалу гранати, таким чином привівши гранату РГ-42 у бойову готовність, кинув її в бік ОСОБА_8 , здійснивши підрив останньої.
Таким чином, ОСОБА_3 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а саме внаслідок вибуху гранати ОСОБА_8 не загинув, а отримав тілесні ушкодження у вигляді уламкового стінного поранення нижньої третини гомілки.
Ще до вибуху гранати, ОСОБА_4 , який перебував за кермом, привів автомобіль «Lexus LX470» реєстраційний номер НОМЕР_1 у рух, тим самим покидаючи місце події в бік Кайдацького мосту в м. Дніпро. При цьому, вказаний автомобіль почали переслідувати працівники патрульної поліції, що перебували поруч з місцем події.
Побачивши це, перебуваючи в районі будинку №194 по пр. Свободи у м. Дніпро, ОСОБА_4 , який сидів на водійському місці, під час руху автомобіля дістав з-під сидіння, загорнутий у тканинні рукавички пістолет, який згідно висновку експерта №CЕ-19/104-23/41192-БЛ від 15.11.2023 є бойовою нарізною вогнепальною зброєю - 9-мм самозарядним пістолетом конструкції Макарова (ПМ), заводський номер видалений, рік виготовлення - 1964, який придатний до стрільби та виготовлений промисловим способом (виробництва СРСР). Після чого, зупинивши авто навпроти будинку №194 по пр. Свободи у м. Дніпро, ОСОБА_4 відкрив водійські двері автомобіля та викинув вказаний пістолет на проїзну частину дороги, після чого продовжив рух.
Продовжуючи рух у вказаному напрямку, ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 , який знаходився на пасажирському сидінні гранату, яка складалася з корпусу, який відповідно до висновку експерта №CE-19/104-23/41284-ВТX від 01.12.2023 є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1, іноземного промислового виготовлення який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для виробництва вибуху, та запалу, який відповідно до висновку експерта №CE-19/104-23/41284-BTX від 01.12.2023 є запалом типу УЗРГ, іноземного промислового виготовлення, призначений для спорядження ручних гранат типу РГ-42, РГД-5, Ф-1, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для виробництва вибуху.
Споряджений корпус ручної осколкової, оборонної, ручної гранати Ф-1 та уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ у конструкційному поєднанні утворюють оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 іноземного промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для виробництва вибуху. Вказану гранату ОСОБА_3 , в свою чергу, викинув з автомобіля через відчинені передні пасажирські двері по ходу руху в районі будинку №147 по пр. Свободи у м. Дніпро.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що виразилися у придбанні, носінні та передачі вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК.
Позиції учасників судового провадження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково та зазначив, що дійсно зберігав вибуховий пристрій, без передбаченого законом дозволу, однак не мав умислу на вбивство потерпілого та не бажав його смерті, а тому вважав, що його дії мають бути кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК та надав суду такі показання.
Між ним та свідком ОСОБА_10 були зобов`язально-боргові відносини, оскільки останній постійно брав у нього гроші в борг. Тривалий час ОСОБА_10 не повертав борг та на той момент розмір заборгованості складав близько 8000 доларів США.
13 листопада 2023 року свідок ОСОБА_10 прийшов до нього додому, близько о 10-11 годині та хотів взяти гроші в борг. Він відмовив йому, оскільки не розумів куди він витрачає кошти. Вони, разом з ОСОБА_4 вирішили поїхати з ним і подивитись на що він витрачає гроші, що він продає чи купує, щоб бути певним у тому, що він зможе віддати борг. Рухаючись по пр. Свободи в місті Дніпро свідок ОСОБА_10 сказав зупинитись в конкретному місці та в момент зупинки під сидіння ОСОБА_4 викотилась граната, яку останній взяв у руки та, як він побачив, намагався в неї вставити чеку, однак йому не вдавалось, тому він відкрив двері та викинув гранату на вулицю з метою запобігання її вибуху в автомобілі. Після того, як він кинув гранату вони поїхали, щоб не було конфлікту, їх стали переслідувати поліцейські, однак вони не зупинялись, оскільки знали, що в автомобілі є зброя. Проте, в подальшому, їх автомобіль було заблоковано та вони були затримані працівниками поліції.
На додаткові запитання учасників кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що потерпілого він не бачив на місці пригоди, перший раз побачив його в суді, жодних взаємовідносин з ним він немає, навіть не знайомий. Він сидів попереду, тому не бачив і не чув чи спілкувався свідок ОСОБА_10 з кимось чи ні. Гранату ОСОБА_4 подарував хтось з військових в Донецькій області, як трофей. Після цих подій він з потерпілим не спілкувався. На місці події вони потерпілого не бачили, коли дізнались про те, що його дії спричинили йому шкоду – він повністю все відшкодував. Він побачив в руках ОСОБА_4 гранату без чеки, подивився, що нікого немає та викинув її, щоб запобігти вибуху в автомобілі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро покаявся у скоєному та надав суду такі показання.
13 листопада 2023 року зранку свідок ОСОБА_10 приїхав до ОСОБА_4 в гості, де він вже перебував, та вони спілкувались з приводу грошових коштів між собою, оскільки свідок хотів взяти в борг, однак ОСОБА_4 йому відмовив. ОСОБА_4 сказав йому піти забрати автомобіль, а потім його зі свідком, щоб кудись поїхати. Він під`їхав, забрав їх та вони поїхали десь в Новокодацький район. Зупинився на місці де вказав свідок та в цей момент побачив на полу гранату, яку йому подарував військовий десь за пів року до цього. Крім гранати йому подарували пістолет, патрони та ще одну гранату. Побачив, що чека з гранати висмикнулась, взяв в руки гранату та намагався вставити чеку назад, в ході чого ОСОБА_3 вихопив гранату з його рук, щоб викинути її з автомобіля. Навкруги нікого не було. Свідок ОСОБА_10 з кимось розмовляв по телефону, однак про що саме – він не знає. Після вибуху переконались, що автомобіль цілий та поїхали. Бачили, як за ними гнались працівники поліції, однак не зупинялись, бо розуміли, що в автомобілі ще є зброя, яку хотіли викинути. Пістолет та гранату викинули в районі Кайдацького мосту, а їх автомобіль зупинили вже біля вул. Павлова. Свідок ОСОБА_10 просив зупинити автомобіль, щоб вийти, однак він не зупинявся, маючи на меті уникнути переслідування. З потерпілим він не знайомий, побачив перший раз в суді, будь-яких конфліктів між ними не має, контактів ніяких з ним не було. На місці вибуху він нікого не бачив.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що 13.11.2023 йому зателефонував свідок ОСОБА_10 та спитав де він перебуває, оскільки вони хотіли зустрітись. Цей свідок є його знайомим, який позичив у нього 800 доларів США та тривалий час не повертав грошові кошти. Зранку він написав повідомлення, що поїхав за грошима, однак йому зателефонували з іншого номеру та почали погрожувати фізичною розправою та наполягали, щоб він забув про борг свідка ОСОБА_10 , на що він запропонував зустрітись та обговорити цю ситуацію. Вони домовились про зустріч в цей же день. Близько 13 годин 00 хвилин він перебував на пл. Новокодацькій в районі станції метро «Проспект Свободи» куди під`їхав автомобіль Лексус, в якому знаходився свідок ОСОБА_10 та двоє раніше не знайомих осіб, які наразі є обвинуваченими. Йому зателефонував свідок та запропонував сісти в автомобіль та поговорити. В цей момент відкрились передні дверцята автомобіля Лексус та в його бік летить граната, двері закриваються та машина поїхала по пр. Свободи в бік Кайдацького мосту. Викинута з автомобіля граната впала на деякій відстані від нього, він почав відбігати та роздався вибух, внаслідок якого він отримав тілесні ушкодження.
На запитання учасників кримінального провадження потерпілий пояснив, що обвинувачених він раніше не знав, в автомобілі знав тільки свідка ОСОБА_10 .. Після вибуху він отримав тілесні ушкодження у вигляді осколкових поранень ноги. Автомобіль був чорний Лексус, позашляховик, номер був прихований. ОСОБА_4 сидів за кермом, а ОСОБА_3 сидів на передньому пасажирському сидінні. Свідок ОСОБА_10 сидів на задньому пасажирському сидінні. Раніше конфліктів зі свідком не було, знає його приблизно 3-4 роки. Навкруги були люди, які займались своїми справами. Після цих подій зі свідком спілкувався один раз, останній вибачився, що так сталось, повідомив, що він цього не хотів та зазначив, що поверне всі кошти. Договір позики з ОСОБА_10 не укладався. Зустрітись запропонував він, щоб вирішити питання з грошовими коштами. Скло автомобіля було тоноване, однак були відчинені праві передні та праві задні двері. Від машини він перебував на відстані 5-6 метрів. Свідок ОСОБА_10 пропонував йому сісти в авто. Гранату кинув ОСОБА_3 , без замаху на відстані десь 5-6 метрів від авто в бік від нього. Після цих подій йому ніхто не погрожував. Між ним та автомобілем було близько 10 метрів, граната впала на відстані близько 8 метрів від нього. Реальної загрози його життю не було. Чи бачили його обвинувачені він не знає. Відкрились задні двері та свідок запропонував йому сісти в автомобіль на що він відмовився, після цього відчинились передні двері та вилетіла граната. Шкоду йому відшкодували у повному обсязі, вважає, що конфлікт між ним та обвинуваченими вичерпано, претензій матеріального та/або морального характеру до обвинувачених не має. Погроз з автомобіля на його адресу не лунало, в автомобілі він знав тільки свідка якого бачив на задньому сидінні, обвинувачених він не знав, жодних конфліктів з ними не було. Вважає, що загрози його життю не було, оскільки граната була на певній відстані від нього.
Подані стороною обвинувачення та безпосередньо досліджені судом докази.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що брав в борг у потерпілого ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 800 доларів. 13 листопада 2023 року потерпілий зателефонував йому та просив віддати 1200 доларів США, на що він йому повідомив, що зараз таких грошей не має та на його адресу почались погрози, у зв`язку з чим він зателефонував ОСОБА_3 , оскільки у нього також брав гроші та хотів знову взяти в борг, щоб вирішити питання з потерпілим, на що останній запропонував йому приїхати до нього. Він приїхав до нього, вони зустрілись та ОСОБА_3 запропонував підвезти його, щоб віддати борг. За кермом був ОСОБА_4 , а на передньому пасажирському сидінні був ОСОБА_3 .. Він зателефонував потерпілому та домовився про зустріч на пл. Новокодацька. Прибувши туди він зателефонував потерпілому та хвилин через 5 під`їхав потерпілий, вийшов з машини, ОСОБА_3 відкрив двері та роздався вибух, вони поїхали та автомобіля він вийшов лише на вул. Павлова.
На додаткові запитання учасників кримінального провадження, свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він брав гроші у потерпілого в позику під відсотки. Брав 500 доларів, з урахуванням відсотків був винен вже 800 доларів. Коли вони під`їхали, він зателефонував потерпілому та повідомив, що чекає його. Очікували прибуття потерпілого близько 5 хвилин. ОСОБА_3 питав у нього на що він брав такі кошти на такі великі відсотки. Потерпілий тільки вийшов з машини, відкрилась передня права дверцята автомобіля, де сидів ОСОБА_3 , щось вилетіло та відбувся вибух, закрились двері та вони поїхали в бік центру. За ними розпочалась погоня автомобілів поліцейських. По ходу руху ОСОБА_3 щось викидав з автомобіля, що йому передавав ОСОБА_4 , це було 2-3 рази на ходу. Він просив зупинити автомобіль та вийти, йому відмовляли. Вийти з авто зміг лише біля вул. Павлова. Між потерпілим та обвинуваченими будь-яких розмов не було. Після цих подій він 1 раз телефонував потерпілому та просив вибачення, з обвинуваченими він більше не спілкувався. На зустріч з потерпілим він їхав з метою розрахуватись з потерпілим. ОСОБА_3 попередньо сказав йому, що дасть гроші в борг, щоб закрити питання з потерпілим, гроші не давав, він так зрозумів, що гроші дасть на місці. Вирішити питання якимось іншим чином, в тому числі й шляхом застосування насильства чи іншими способами він нікого не просив. Під час руху в автомобілі на зустріч потерпілому ніхто не виказував думки про можливість побиття потерпілого чи вжиття якихось інших, небезпечних для життя чи здоров`я потерпілого заходів. Машина потерпілого знаходилась метрах в 10 від їх автомобіля. Потерпілий тільки вийшов з авто, та почав рухатись в їх бік, в цей час відкрились передні пасажирські двері, щось викинув ОСОБА_3 та відбувся вибух. Що саме кидали він не знає, оскільки не бачив. Чи було щось в автомобілі він не знає, нічого не бачив.
Безпосередньо допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 13 листопада 2023 року він, разом зі своїм напарником перебував у службовому автомобілі патрульної поліції біля школи №88 в місті Дніпро, де спілкувались з водієм. Почули вибух, побачили дим та поїхали на місце вибуху, де перебував потерпілий, який тримався за ногу, який повідомив, що його було поранено осколками гранати. Вказав на автомобіль чорного кольору, позашляховик, який в цей момент рухався по пр. Свободи в місті Дніпро, після чого він з напарником сів у службовий автомобіль та почали рухатись за вказаним позашляховиком, який рухався зі швидкістю 50-60 км/год. На звукові та голосові сигнали зупинити транспортний засіб ніхто не реагував. Під`їхавши до світлофора він зупинився за транспортними засобами. Коли загорівся зелений сигнал світлофору автомобіль продовжив рух та зупинився. Після того, як він з напарником вийшли з автомобіля та почали підходити, автомобіль поїхав далі. Вони далі переслідували позашляховик та по ходу руху відкрилась пасажирські праві дверцята та з них хтось викинув гранату, яка не розірвалась, вони її об`їхали та продовжили слідувати за автомобілем. В подальшому з цієї ж дверцяти викинули ще якийсь предмет, але що саме це було вони не бачили. Через чергового було викликано підмогу та спецпризначенців та на перехресті вул. А. Белолюбського та вул. Павлова позашляховик було зупинено шляхом блокування, але з автомобіля ніхто не виходив, присутні в ньому заблокувались та перебували в ньому до приїзду спецпризначенців.
На додаткові питання учасників кримінального провадження свідок повідомив, що позашляховик був марки Лексус. Відстань від місця їх знаходження та місця вибуху становила близько 100 метрів. Потерпілий їм зазначив, що з чорного автомобіля в його бік кинули гранату. Переслідували автомобіль протягом 15 хвилин. Гранату, яку викинули з автомобіля він чітко бачив, вона була схожа на бойову, але вибуху не було. Другий предмет, який викинули з автомобіля він не роздивився. Хто був в автомобілі він не бачив, бо автомобіль був з тонованим склом, побачив обвинувачених лише після прибуття спецпризначенців. На місце вибуху прибув інших екіпаж поліції. Вони не бачили сам момент вибуху, оскільки спілкувались з іншим водієм, але почули звук вибуху та побачили дим та поїхали на місце. Прибувши туди побачили особу, яка трималась за ногу та повідомила, що кинули гранату, а на транспортному засобі, який стояв поруч було видно сліди уламків від гранати. Потерпілий вказав на автомобіль Лексус з якого викинули гранату. Під час переслідування застосовувалась сирена, проблискові маячки та застосовувався мегафон з вимогою зупинити транспортний засіб. Чергову частину було повідомлено в процесі переслідування. Предмет схожий на гранату був викинути з передньої правої пасажирської двері. Участі в затриманні він не приймав. В самому автомобілі перебувало троє осіб. Він повертався на місце вибуху та місця викиду предметів з автомобіля, де було виявлено та вилучено гранату та пістолет.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 13.11.2023 він перебував на пр. Свободи в районі школи №88 у складі екіпажу патрульної поліції, де спілкувались з водієм транспортного засобу. Почули вибух, побачили задимлення та поїхали в його напрямку. Прибувши на місце побачили чоловіка, який тримався за ногу та який повідомив, що кинули гранату з чорного позашляховика, у зв`язку з чим вони сіли в патрульний автомобіль та почали переслідування. Наздогнали цей автомобіль на світлофорі та зупинили його за перехрестям, однак з автомобіля ніхто не вийшов та авто продовжило рух. По ходу руху відчинялись передні пасажирські дверцята з яких викинули гранату, однак вибуху не було. Вони об`їхали гранату по зустрічній смузі для руху та продовжили переслідування. В подальшому під час руху також відчинялись двері в позашляховику та викидувався якийсь предмет, але що саме це було він не роздивився. Продовжували переслідування аж до вулиці Павлова, де автомобіль Лексус був заблокований іншими автомобілями патрульної поліції. З автомобіля ніхто не виходив до приїзду спецпризначенців КОРД.
На додаткові запитання учасників кримінального провадження свідок повідомив, що з моменту вибуху до приїзду їх на місце події минуло не більше 1-2 хвилин. Потерпілий вказав на автомобіль та повідомив, що з нього викинули гранату. Два предмета з автомобіля Лексус були викинуті на пр. Свободи. Автомобіль заблокували на вул. Павлова. Спротиву ніхто не чинив, були заблоковані в машині. Місце вибуху було в зоні його видимості, через дорогу, але сам момент вибуху він не бачив.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що 13 листопада 2023 року, вона перебувала в кав`ярні та у вікно побачила, як під`їхав чорний позашляховик, який невеликий проміжок часу постояв, потім роздався вибух та вона через декілька хвилин вийшла на вулицю, побачила дим та потерпілого, який тримався за ногу з якої текла кров та який попросив викликати швидку. Самого моменту вибуху вона не бачила, хто перебував в машині їй не відомо. Вона надавала першу допомогу потерпілому.
Безпосередньо допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що 13 листопада 2023 року він перебував у складі екіпажу патрульної поліції та патрулював на службовому автомобілі на пр. Свободи в місті Дніпро. Близько 14 години 00 хвилин біля будинку 203 було виявлено місце де відбувся вибух невідомого пристрою, схожого на гранату. На місці події також перебував потерпілий ОСОБА_8 , який повідомив про наявність конфлікту з трьома особами, які знаходились в автомобілі Лексус чорного кольору, назвавши їх прізвища та повідомив, що в ході конфлікту з автомобіля в його бік викинули предмет, схожий на гранату після чого відбувся вибух. Особи залишили місце вчинення правопорушення, а потерпілий залишився на місці з наявними ушкодженнями. Потерпілого було госпіталізовано до лікарні, а він з напарником чекав прибуття слідчо-оперативної групи.
На додаткові запитання учасників кримінального провадження свідок повідомив, що бачив на нозі потерпілого поранення, медичну допомогу він не надавав. На місці події було виявлено чорний слід від вибуху гранати, а поруч були пошкоджені осколками транспортні засоби. Транспортний засіб Лексус він не переслідував. На місці події він перебував протягом 2 годин. В момент вибуху він був на відстані більше кілометру, про вибух дізнався по рації. На місці події він спілкувався з працівниками кафе та власниками транспортних засобів, які постраждали від вибуху. Потерпілий повідомляв про наявність конфлікту між ним та особами, які перебували в автомобілі Лексус. На місце вибуху вони прибули близько через 15 хвилин, інших екіпажів там не було. Номер транспортного засобу Лексус він дізнався від колег, які його переслідували, як і прізвища осіб, які в ньому перебували.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що 13 листопада 2023 року він перебував у себе вдома на балконі, почув звук вибуху та побачив, як з місця події почав стрімко від`їжджати чорний позашляховик, після чого він вийшов на вулицю, де побачив пошкоджені автомобілі та торгівельні лотки внаслідок вибуху. На місці події бачив також потерпілого ОСОБА_8 та працівників поліції, але з потерпілим не спілкувався. Потерпілий сів в автомобіль свого товариша та вони кудись поїхали.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що 13 листопада 2023 року близько о 13 годині 45 хвилин, він, перебуваючи на чергуванні, отримав повідомлення від напарників, які супроводжували транспортний засіб Лексус, який не виконує вимогу про зупинку. Отримавши вказану інформацію, він, перебуваючи на вул. А. Боголюбського, вжив заходи для перекриття руху у даній ділянці дороги та в районі вул. Павлова зупинили автомобіль Лексус. Особи, які перебували в автомобілі протягом 15 хвилин не виходили з авто. Через деякий час на місце зупинки автомобіля приїхало ще 2 екіпажі патрульної поліції, слідчо-оперативна група та спецпризначенці КОРД, які затримали осіб, які перебували в транспортному засобу.
На додаткові запитання учасників кримінального провадження свідок повідомив, що автомобіль було зупинено на перехресті вул. А. Боголюбського та вул. Павлова шляхом блокування автомобіля. Особам пред`являлась вимога вийти з автомобіля, однак вони не реагували до прибуття спецпризначенців та відчинили двері самі. В автомобілі також був його знайомий на ім`я ОСОБА_17 , якого він впізнав після затримання, але з ним особисто він не спілкувався. Після всіх заходів він побачив, що на його телефоні були повідомлення від ОСОБА_17 , зміст яких він пред`являв слідчому у даному кримінальному провадженні. На водія автомобіля Лексус було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову за порушення правил дорожнього руху.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що 13 листопада 2023 року вона перебувала на патрулюванні та отримала повідомлення від іншого екіпажу патрульної поліції про те, що вони супроводжують автомобіль Лексус, який не виконує законну вимогу про зупинку. Отримавши цю інформацію вони з напарником здійснили патрулювання району де було виявлено місце вибуху, потерпілого та свідка. В подальшому на місце події була викликана швидка допомога та слідчо-оперативна група. Потерпілий повідомляв, що між ним та особами, які перебували в автомобілі Лексус виник конфлікт в ході якого з автомобіля викинули гранату та який поїхав в невідомому напрямку.
На додаткові запитання учасників кримінального провадження свідок пояснила, що у потерпілого було видимі ушкодження ноги та він перебував біля свого автомобіля, при тямі. Він розповідав про конфлікт, однак чи називав він прізвища осіб вона не пам`ятає. В її обов`язки входило охороняти місце події до прибуття слідчо-оперативної групи.
Безпосередньо допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що 13.11.2023 близько 13 години 45 хвилин вона перебуваючи неподалік від місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 на вулиці побачила автомобіль Лексус чорного кольору за яким під`їхав патрульний автомобіль працівників поліції з червоним проблисковим сигналом. Автомобіль Лексус зупинився, а працівники поліції підійшли до водія та почали спілкуватись з особами, які знаходились в авто. В цей час відкрилась двері водія з якого викинули якусь ганчірку чорного кольору та вона почула металевий гуркіт від предмету, який впав на дорогу замотаний в цю ганчірку і подальшому двері водія закрились та автомобіль рушив по пр. Свободи в бік Кайдацького мосту. Вона також бачила, як зазначений автомобіль призупинився біля будинку 247 по пр. Свободи та потім продовжив рух. Після приїзду працівників поліції було оглянуто вказану ганчірку, в якій було виявлено предмет, схожий на пістолет.
Крім показів вказаних осіб, стороною обвинувачення подано, а судом безпосередньо досліджено зібрані у даному кримінальному провадженні письмові докази, а саме:
-Протокол огляду місця події від 13.11.2023 з фототаблицею до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості, що розташована за адресою: м. Дніпро, пр. Свободи, буд. 205, де було виявлено та вилучено 31 фрагмент корпусу гранати та спусковий важіль сірого кольору з маркування UZRGM 354 R0897, 00935459 з невідомим символом та зразки ґрунту епіцентру вибуху;
-Протокол огляду місця події від 13.11.2023 з фототаблицею до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості, розташована за адресою: м. Дніпро, пр. Свободи, буд. 147 де було виявлено та вилучено корпус гранати Ф-1, запал типу UZRGM-01-17 354, змив з корпусу гранати Ф-1, змив з запалу типу UZRGM-01-17 354;
-Протокол огляду місця події від 13.11.2023 з фототаблицею до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості за адресою: м. Дніпро, буд 194, де було виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет та магазин, 1 патрон з патроннику, 7 патронів з магазину, змив з затвору предмету схожого на пістолет, змив з спускового гачка предмету схожого на пістолет, змив зі скоби предмету схожого на пістолет, змив з магазину предмету схожого на пістолет, змив з патрону з патронника предмету схожого на пістолет, змив з рукоятки предмету схожого на пістолет, дві рукавички чорного кольору з тканини;
-Протокол обшуку від 13.11.2023 з додатком до нього, відповідно до якого обшук було проведено в автомобілі Lexus LX470, реєстраційний номер НОМЕР_1 під час якого виявлено та вилучено змиви з ручки відкриття дверей із зовнішньої сторони - передньої правої, задньої правої, передньої лівої, задньої лівої; із внутрішньої сторони - передньої правої, задньої правої, передньої лівої, задньої лівої; з ручок дверей з внутрішньої сторони - передньої правої, задньої правої, передньої лівої, задньої лівої; з керма, з ручки АКПП, з ручки відкривання багажнику, з передньої панелі, а саме з ручки вказівника поворотів, з металевої банки «Stella Artois», з пластикової пляшки «Моршинська», об?ємом 0.5 л, змив з ключів; мікрооб?єкти на світлі дактилоскопічні плівки з поверхонь: передне праве сидіня, передне ліве сидіння, підголовник переднього правого сидіння, підголовник переднього правого сидіння, сидіння заднього ряду та двох підголовників заднього ряду сидіння; передній килимок з лівої сторони; передній килимок з правої сторони; задній килимок з лівої сторони; - задній килимок з правої сторони; кепку (бейсболку) чорного кольору із маркуванням «23», пару білих рукавиць; картонний стакан; пляшку об?ємом 0.5 л «Моршинська» із прозорою рідиною; металеву банку «Stella Artois», об?ємом 0,5 л; дві скляні пляшки з-під напоїв «Боржомі» об?ємом 0.5 л та «Поляна Квасова», об?ємом 0,5 л,; одну пляшку «Моршинська», об?ємом 0,7 л. При обробці дактилоскопічним порошком «Сажа» та «Рубін» було виявлено дев?ять слідів папілярних візерунків, які відкопійовані на 7 л/с (два сліда було зроблено з пляшки горілки, п?ять слідів було зроблено з правого заднього вікна на 3 л/с; з переднього водійського вікна 1 слід на 1 л/с; із дзеркалу заднього виду 1 слід на 1 л/с). Також вилучено автомобіль чорного кольору марки «Lexus», моделі «LX470», з державним номерним знаком НОМЕР_4 , 3 Vin-номером - НОМЕР_5 ; ключі від вказаного транспортного засобу;
-Протокол обшуку від 13.11.2023 з додатком до нього, відповідно до якого обшук було проведено за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_3 під час якого було виявлено та вилучено набої у кількості 6 штук;
-Протокол огляду від 13.11.2023 з фототаблицею до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є добровільно виданий свідком ОСОБА_10 мобільний телефон марки Iphone X на якому було переглянуто історію дзвінків та встановлено історію викликів свідка з потерпілим ОСОБА_8 ;
-Протокол затримання та особистого обшуку затриманої особи від 13.11.2023, відповідно до якого 13.11.2023 о 18:24 було затримано ОСОБА_3 та в ході його особистого обшуку виявлено та вилучено кросівки чорні, штани чорні, футболка чорна, кофта чорна, кепі чорного кольору, сумка New Balance з вмістом, телефон Samsung Іmei-1: НОМЕР_6 , Іmei-2: НОМЕР_7 , сім картка НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , смартфон Apple Iphone 11 Imei-l: НОМЕР_10 , Іmei-2: НОМЕР_11 , сім картка НОМЕР_12 ;
-Протокол затримання та особистого обшуку затриманої особи від 13.11.2023, відповідно до якого 13.11.2023 о 20:41 було затримано ОСОБА_4 та в ході його особистого обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон сірого кольору «Тесno Spark» моделі «КН7n» в прозорому чохлі, imeil: НОМЕР_13 , iмei2: НОМЕР_14 , з сім-картками «Vodafone» з номером НОМЕР_15 , «Київстар» з номером НОМЕР_16 , сім-картку «Vodafone», та дві сім-картки «Київстар», карту пам?яті об?ємом 1Gb;
-Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.11.2023 за участю потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до якого останній впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка перебувала за кермом автомобіля Лексус;
-Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.11.2023 за участю потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до якого останній впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка перебувала на передньому пасажирському сидінні автомобіля Лексус та кинула гранату;
-Висновок експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №3738е від 16.11.2023, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді трьох сліпих вогнепально-осколкових поранень задньо-внутрішньої поверхні лівого стегна, задньої поверхні правої гомілки, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, що спричинені від дії уламків вибухової речовини з відстані, що перевищує дію додаткових факторів вибуху, в термін, на який вказує обстежений, тобто 13.11.2023 року, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
-Висновок експерта за результатами проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/104-23/41192-БЛ від 15.11.2019, відповідно до якого наданий на дослідження предмет, схожий на пістолет є бойовою нарізною вогнепальною зброєю – 9мм самзарядним пістолетом конструкції Макарова (ПМ), заводський номер видалено, рік виготовлення 1964. Пістолет придатний до стрільби та виготовлений промисловим способом;
-Висновок експерта за результатами проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/104-23/41284-ВТХ від 01.12.2023, відповідно до якого предмет візуально схожий на корпус гранати Ф-1, наданий на дослідження, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної осколкової, оборонної гранати ф-1, іноземного промислового виготовлення який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний (для використання за призначенням) для виробництва вибуху. Предмет візуально схожий на запал типу UZRGM 01-17 354, наданий на дослідження, є уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ, іноземного промислового виготовлення, призначений для спорядження ручних гранат типу РГ-42, РГД-5, Ф-1 який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний (для використання за призначенням) для виробництва вибуху. Споряджений корпус ручної осколкової, оборонної, ручної гранати Ф-1 та уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ у конструкційному поєднанні утворюють оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 іноземного промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна (для використання за призначенням) для виробництва вибуху;
-Висновок експерта за результатами проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/104-23/41289-ВТХ від 01.12.2023, відповідно до якого надані на дослідження предмети, є важелем ударного механізму уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗГМ іноземного промислового виробництва, після вибуху. До категорії боєприпасів, вибухових пристроїв не відноситься. Група об?єктів №2-3 є осколками корпусу гранати РГ-42 після вибуху. До категорії боєприпасів, вибухових пристроїв не відносяться. На місці події поблизу адреси: пр. Свободи, 205 у м. Дніпро стався вибух корпусного вибухового пристрою, спорядженого конденсованою вибуховою речовиною, а саме ручної осколкової гранати РГ-42;
-Протокол огляду місця події від 15.11.2023, відповідно до якого об`єктом огляду є мобільний телефон марки Айфон 12, добровільно наданий для огляду ОСОБА_20 на якому виявлено в контактній книжці запис контакту « ОСОБА_21 », який 13.11.2023 здійснив 11 дзвінків в період часу з 14:11 по 14:20, а також направляв повідомлення в яких повідомляв, що перебуває в автомобілі Лексус та просив допомоги;
-Висновок експерта за результатами проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-23/41691-ТР від 20.11.2023, відповідно до якого на наданому предметі зовні схожому на пістолет Макарова (ПМ), встановлено наявність трьох знищених маркувальних позначень (клейм), розташованих на поверхнях рамки, затвору та запобіжнику. Маркувальні позначення знищені механічною обробкою абразивним матеріалом. Первинний зміст знищеного маркувального позначення (клейма) на запобіжнику наданого пістолету складав «5917». Відновити первинний зміст маркувань (номер) на затворі та рамці пістолету, не надалось можливим;
-Висновок експерта за результатами проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/104-23/44432-БЛ від 19.12.2023, відповідно до якого надані на дослідження шість патронів, вилучені в ході обшуку квартири АДРЕСА_5 , є бойовими припасами - 9-мм пістолетними патронами до пістолетів конструкції Макарова (ПM). Патрони виготовлені промисловим способом. Патрони придатні до стрільби. Патрони призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї - пістолетів конструкції Макарова (ПМ), Стечкіна (АПС), «Форт-12,14», «РА-63», «Р-64», «RK-59», «R-61» та ін. предмет, схожий на глушник, вилучений в ході обшуку квартири АДРЕСА_5 , є частиною вогнепальної зброї - виготовлений саморобним способом з використанням промислового обладнання за типом дульних пристроїв (ПБС) (приладів безшумної та безполуменевої стрільби) камерного типу для 5,45-мм автоматів «АК-74» та їх модифікацій та є частиною вогнепальної зброї;
-Висновок експерта за результатами проведення молекулярно-генетичної експертизи №2338/3186-БД від 28.12.2023, відповідно до якого проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадання генотипів контактних слідів в змивах з затвору, спускового гачка, рукоятки пістолета, магазину, патрону та переважаючого генотипу контактних слідів в змиві зі скоби пістолета між собою із генотипом підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та неспівпадання з генотипом підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ДНК контактних слідів в змивах з затвору, спускового гачка, скоби, рукоятки пістолета, магазину та патрону може походити від підозрюваного ОСОБА_4 з ймовірністю не менше 99,999999999999999989%;
-Висновок експерта за результатами проведення молекулярно-генетичної експертизи №2338/3186-БД від 28.12.2023, відповідно до якого проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадання генотипів контактних слідів в змиві з корпусу гранати «Ф-1» з генотипом підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ДНК контактних слідів в змиві з корпусу гранати «Ф-1» може походити від підозрюваного ОСОБА_3 з ймовірністю не менше 99,999999999999999904%. Проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадання генотипу контактних слідів в змиві з поверхні запалу типу УЗРГМ з генотипом підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та неспівпадання з генотипами підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ДНК контактних слідів в змиві з поверхні запалу типу УЗРГМ може походити від підозрюваного ОСОБА_4 та невстановленої особи (осіб);
-Протокол огляду предмету від 27.12.2023 з додатком до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є ДВД диск, отриманий від управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, на якому міститься відеозапис з назвою «export-pk90f» з нагрудних камер працівників поліції та на якому зафіксовано блокування автомобіля Лексус та затримання осіб, які перебували в ньому;
-Протокол проведення слідчого експерименту від 16.11.2023 з додатком до нього, за участю свідка ОСОБА_10 , під час якого останній розказав та показав час, місце, спосіб та механізм викиду невідомого предмету з автомобіля Лексус та подальше направлення руху вказаного автомобіля;
-Висновок судово-психіатричного експерта №64 від 18.01.2024, відповідно до якого ОСОБА_3 в період інкримінованих йому діянь не виявляв і на теперішній час не виявляє будь-яких психічних розладів. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Інші, долучені до матеріалів кримінального провадження письмові докази є неналежними, тобто не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Оцінка судом фактичних обставин справи та досліджених доказів.
Суд, оцінюючи безпосередньо досліджені докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до таких висновків.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження судом беззаперечно встановлено та підтверджено належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами та не заперечується самими обвинуваченими, що ОСОБА_4 придбав, носив та передавав вогнепальну зброю та бойові припаси без передбаченого законом дозволу, а ОСОБА_3 придбав та носив вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу, а тому такі дії обвинувачених суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК.
Водночас, на переконання суду, органом досудового розслідування не доведено та матеріалами даного кримінального провадження не підтверджено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115 КК, тобто вчинив закінчений замах на умисне вбивство, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб з огляду на таке.
Так, допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду пояснили, що викид з автомобіля вибухового пристрою та в подальшому вибух гранати відбувся не внаслідок конфлікту, наявного між ним та потерпілим, а внаслідок недбалого зберігання та використання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, з метою запобігання вибуху в автомобілі.
Вказані обставини підтверджуються й показаннями безпосередньо допитаних в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 , які зазначили, що будь-яких конфліктів між обвинуваченими та потерпілими не було, будь-яких фінансово-зобов`язальних відносин між ними також не було, останні не знайомі між собою, не спілкувались на місці події, тобто, всупереч твердженням, викладеним в обвинувальному акті, у ОСОБА_3 не було неприязних відносин з потерпілим, як мотиву вбивства потерпілого.
Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що замах на умисне вбивство можливий лише з прямим умислом, тобто коли винний усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав можливість настання смерті людини і бажав її настання (див, наприклад постанови Верховного Суду в справах №311/1739/20, № 640/20173/18, № 760/19781/18).
Умисне вбивство може бути вчинено як з прямим, так і з непрямим умислом, проте замах на цей злочин можливий лише з прямим умислом. Якщо згідно з пред`явленим обвинуваченням вбачається, що обвинувачений вчинив злочин з непрямим умислом і не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, його дії слід кваліфікувати за фактично заподіяними наслідками. (Постанови ККС ВС у справах №681/742/19, №643/4662/23 та ін.)
Дослідженими судом матеріалами кримінального провадження та показами допитаних осіб судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 діяв саме з прямим умислом та своїми діями намагався вбити потерпілого ОСОБА_8 .
В свою чергу потерпілий ОСОБА_8 зазначав про те, що вказані події не несли небезпеки його життю та здоров`ю, оскільки граната впала на достатньо безпечній для його життя відстані та вибух, який відбувся, не становив безпосередньої небезпеки для його життя, про що свідчать наявні у нього легкі тілесні ушкодження, а також, що в його бік з автомобіля не лунало погроз чи будь-яких вимог та потерпілий не може ствердно сказати, чи бачив взагалі його обвинувачений ОСОБА_3 .
Такі покази потерпілого підтвердив й свідок ОСОБА_10 для якого вибух також став раптовістю, оскільки обвинувачені як під час руху, так і на місці події не обговорювали спричинення шкоди потерпілому, не висловлювали будь-яких погроз, в тому числі й не зазначали про необхідність застосування вибухового пристрою. 
Обираючи стандарт доказування, який має використовуватися в кримінальних провадженнях, слід віддати перевагу стандарту «поза розумним сумнівом» перед стандартом «баланс ймовірностей».
Він означає, що в достовірності факту (винуватості особи) не повинно залишитися розумних сумнівів. Це не вказує на те, що в його достовірності взагалі немає сумнівів, але означає, що всі альтернативні можливості пояснення наданих доказів є надмірно малоймовірними.
Підґрунтям стандарту «поза розумним сумнівом» є фундаментальна цінність суспільства гірше осудити невинного, ніж дозволити винному уникнути покарання; відповідно суспільство, яке цінує добре ім`я і свободу кожного, не повинно засуджувати людину, коли є розумні сумніви в її винуватості.
Такий підхід узгоджується із судовою практикою Європейського суду з прав людини. Так, у параграфі 55 рішення Європейського суду з прав людини від 15 лютого 2012 року у справі «Гриненко проти України» зазначається, що «при оцінці доказів Європейський Суд зазвичай застосовує стандарт доведення «поза всяким розумним сумнівом». Однак доведення повинно будуватися на сукупності досить надійних, чітких і послідовних припущень або аналогічних неспростовних презумпцій фактів».
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням. (Постанова ККС ВС від 21.01.2020 у справі №754/17019/17)
Відтак, досліджені судом фактичні обставини справи, в сукупності з поясненнями самих обвинувачених, надають розумне пояснення передумовам викиду гранати з автомобіля, яке відбулось, як зазначалось вище, виключно внаслідок недбалого поводження з вибуховим пристроєм, що виключає, у даному випадку об`єктивні та суб`єктивні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115 КК.
Відповідно до ч. 3 ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Суд, користуючись своїм процесуальним правом та з огляду на ту обставину, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 вбачаються ознаки іншого, менш тяжкого кримінального правопорушення, вважає за необхідне перекваліфікувати його дії з ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 115 КК на ч. 4 ст. 296 КК з огляду на таке.
Так, ч. 4 ст. 296 КК передбачає кримінальну відповідальність за вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Відповідно до правового висновку щодо однакового застосування норм матеріального права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №288/1158/16-к, безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.
Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.
За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.
Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.
Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.
Хуліганство має місце у випадку, коли у свідомості винуватого домінує мотив явної неповаги до суспільства та відсутній особистий мотив посягання, а протиправні дії вчиняються без приводу або з використанням малозначного приводу. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності.
Аналогічні висновки щодо застосування норм матеріального права викладені у Постановах ККС ВС від 18.07.2024 у справі №758/5555/18 та від 06.02.2025 у справі №761/22668/19.
У даному випадку, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи в громадському місці, не міг не усвідомлювати, що грубо порушує громадський порядок, що від його дій та від застосування вибухового пристрою може постраждати невизначене коло осіб або майно, однак зневажливо поставився до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, що призвело до негативних наслідків у вигляді отримання потерпілим ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень, а також пошкодження майна інших осіб.
При цьому, суд вбачає наявність в діях ОСОБА_3 такої обов`язкової ознаки хуліганства, як особлива зухвалість, оскільки грубе порушення громадського порядку супроводжувалось насильством із заподіянням потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.
Зазначене дає підстави для висновку про наявність у діях ОСОБА_3 мотиву явної неповаги до суспільства, що є обов`язковою юридичною ознакою злочину, передбаченого статтею 296 КК.
Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства. Неповага до суспільства - це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною. Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для очевидців його дій.
Особливо кваліфікованими видами хуліганства є зокрема вчинення його із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296).
Суд враховує, що для вчинення своїх протиправних дій обвинуваченим ОСОБА_3 була застосована граната. Тобто умисел обвинуваченого був спрямований не на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, а на порушення громадського порядку з мотивів особистої зневаги та явної неповаги до суспільних норм поведінки. Відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого свідчить про відсутність в його діях складу правопорушення саме проти життя та здоров`я, але в повній мірі відповідає диспозиції ст. 296 КК (Постанова ВС від 25.01.2022 року в справі № 161/2203/20).
Відтак, за наслідками судового розгляду, вивченням фактичних обставин даного кримінального провадження та перевірки їх доказами, на виконання вимог абз. 2-3 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК, суд вважає за необхідне викласти формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним у наступній редакції.
Формулювання обвинувачення визнане судом доведеним.
В невстановлений судом час, у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у виник кримінально-протиправний умисел, направлений на придбання та носіння вибухового пристрою. Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 у невстановлені судом час, місце та спосіб, придбав гранату РГ-45 із запалом, яку почав зберігати в автомобілі «Lexus LX470», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В подальшому, 13.11.2023, близько 13.45 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля «Lexus LX470», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_4 , та в якому знаходилась граната РГ-45 із запалом, під`їхав до будинку №203 по пр. Свободи в м. Дніпрі, де знаходився раніше незнайомий йому ОСОБА_8 .
Після зупинки транспортного засобу у вказаному місці, на передній водійський килимок викотилась граната РГ-45, яку підібрав ОСОБА_4 в руки та внаслідок недбалого поводження з вибуховим пристроєм від`єднав чеку від запалу гранати РГ-45. В цей час, ОСОБА_3 , вихопив з рук ОСОБА_4 приведену у бойову готовність з від`єднаною чекою від запалу гранату РГ-45 та умисно, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці (на вулиці), переслідуючи умисел на порушення громадського порядку, через відкриті передні пасажирські двері автомобіля «Lexus LX470» реєстраційний номер НОМЕР_2 , кинув її в напрямку ОСОБА_8 , від чого відбувся вибух. 
Внаслідок вибуху гранати потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження задньо-внутрішньої поверхні лівого стегна, задньої поверхні правої гомілки, закрито черепно-мозкову травму та струс головного мозку, що спричинені від дії уламків вибухової речовини з відстані, що перевищує дію додаткових факторів вибуху. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день).
Після вибуху гранати, ОСОБА_4 , який перебував за кермом, привів автомобіль «Lexus LX470» реєстраційний номер НОМЕР_1 у рух, тим самим покидаючи місце події. При цьому, вказаний автомобіль почали переслідувати працівники патрульної поліції, що перебували поруч з місцем події.
Крім того, у невстановлений судом час, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виник кримінально-протиправний умисел, направлений на придбання та носіння бойових припасів та вогнепальної зброї. Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_4 у невстановлений судом час, місце та спосіб, придбав гранату Ф-1 із запалом та пістолет «ПМ», які почав зберігати при собі та транспортувати в салоні автомобіля «Lexus LX470» реєстраційний номер НОМЕР_1 , тобто незаконно носив при собі вогнепальну зброю та бойові припаси.
13 листопада 2023 року близько 13 годин 50 хвилин, перебуваючи за кермом автомобіля «Lexus LX470» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись в районі будинку №194 по пр. Свободи у м. Дніпро, ОСОБА_4 , під час руху автомобіля дістав з-під сидіння, загорнутий у тканинні рукавички пістолет, який є бойовою нарізною вогнепальною зброєю - 9-мм самозарядним пістолетом конструкції Макарова (ПМ), заводський номер видалений, рік виготовлення - 1964, який придатний до стрільби та виготовлений промисловим способом (виробництва СРСР). Після чого, зупинивши авто навпроти будинку №194 по пр. Свободи у м. Дніпро, ОСОБА_4 відкрив водійські двері автомобіля та викинув вказаний пістолет на проїзну частину дороги, після чого продовжив рух.
Продовжуючи рух у вказаному напрямку, ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 , який знаходився на пасажирському сидінні гранату, яка складалася з корпусу, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1, іноземного промислового виготовлення який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для виробництва вибуху, та запалу, який є запалом типу УЗРГ, іноземного промислового виготовлення, призначений для спорядження ручних гранат типу РГ-42, РГД-5, Ф-1, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для виробництва вибуху.
Споряджений корпус ручної осколкової, оборонної, ручної гранати Ф-1 та уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ у конструкційному поєднанні утворюють оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 іноземного промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для виробництва вибуху. Вказану гранату ОСОБА_3 , в свою чергу, викинув з автомобіля через відчинені передні пасажирські двері по ходу руху в районі будинку №147 по пр. Свободи у м. Дніпро.
Правова кваліфікація дій обвинувачених.
Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у придбанні та носінні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу та в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, яке вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в придбанні, носінні та передачі вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 263 КК.
Мотиви призначення покарання.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. 65-67 КК, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК належать до категорії тяжких злочинів, відомості про осіб обвинувачених, зокрема, що останні раніше не судимі, визнали свою провину у повному обсязі, не перебувають на обліку у лікарів нарколога та психіатра, офіційно працевлаштовані, за місцем проживання характеризуються позитивно. Також суд приймає до уваги й наявність у ОСОБА_3 ряду тяжких хронічних захворювань, а також добровільне відшкодування заподіяної потерпілому шкоди.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК, судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 наголошено, що „окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину“ (абзац п`ятий підпункту 4.1); „правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям“ (абзац четвертий підпункту 4.2). 
Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.
Повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.
Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду. (Постанова ККС ВС від 05.10.2023 у справі №542/26/23).
Щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину суто з позицій психологічної внутрішньої переорієнтації суб`єкта, справжнє засудження свого діяння, визнання його антисуспільного характеру, про що мають свідчити і об`єктивні дані про зміни в ціннісних пріоритетах та способі життя.
Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює розкриття злочину, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. (Постанова ККС ВС від 14.11.2022 у справі №640/3693/15-к).
Аналогічні правові висновки містяться у постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 10.02.2021 року у справі №643/13256/17 та від 27.04.2021 року у справі №520/16394/16-к.
Матеріали справи свідчать, що факт вчинення кримінальних правопорушень обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 визнали у повному обсязі, щиро покаялись у скоєному, надавали логічні та послідовні покази під час розгляду даного кримінального провадження, відшкодували заподіяну шкоду, що, на переконання суду, свідчить про наявність у обвинувачених дійсного, а не уявного, жалю про скоєне та їх щире каяття.
За вказаних вище обставин, з огляду на принцип індивідуалізації та домірності (пропорційності) покарання, який полягає, зокрема у адекватності застосованого заходу примусу та скоєного діяння, суд доходить висновку, що в даному конкретному випадку реальне відбуття обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі буде непропорційним відносно вчинених ними кримінальних правопорушень, а мета покарання може бути досягнута без ізоляції їх від суспільства, проте в умовах контролю за їх поведінкою зі сторони державних органів.
Таким чином, суд, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, характер та обставини їх вчинення, рівень їх суспільної небезпеки, вказані вище дані про осіб обвинувачених, обставини, що пом`якшують покарання, а також враховуючи думку потерпілого, який не наполягав на призначенні реального покарання, суд доходить висновку, що виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції їх від суспільства, однак із здійсненням контролю за поведінкою обвинувачених з боку органів з питань пробації, у зв`язку з чим, суд призначає покарання, передбачене санкцією статті та з застосуванням положень ст. 75 КК.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування залучався експерт для проведення судових експертиз зброї, вибухово-технічної експертизи та трасологічної експертиза суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 витрати на їх проведення на користь держави.
При цьому, суд не вбачає підстав для стягнення з обвинувачених процесуальних витрат за проведення судової експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-23/44211-НЗПРАП від 08.12.2023, вартість якої складає 3029 гривень 12 копійок та за проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-23/46619-Д від 20.12.2023, вартість якої складає 2271 гривень 84 копійки у зв`язку з тим, що вказані докази визнані судом неналежними у даному кримінальному провадженні.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна підлягають скасуванню.
Питання щодо речових доказів вирішуються судом в порядку ст. 100 КПК.
Вирішення цивільного позову.
Під час розгляду даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди у розмірі 500 000 гривень.
Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_8 від 25 квітня 2025 року, обвинуваченим ОСОБА_3 відшкодовано останньому моральну шкоду у повному обсязі та будь-яких претензій матеріального та морального характеру потерпілий до обвинуваченого не має та просив його цивільний позов залишити без розгляду.
З огляду на вказані обставини та враховуючи думку потерпілого, суд, у відповідності до положень п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України вважає за необхідне залишити позов ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди без розгляду.
Керуючись ст. ст. 7, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 (один) рік.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 263 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
за ч. 4 ст. 296 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 75 КК, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 2 (два) роки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
На підстав ч. 2 ст. 124 КПК, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення №СЕ-19/104-23/41192-БЛ від 15.11.2019 у розмірі 1434 гривні 00 копійок, за проведення вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/104-23/41284-ВТХ від 01.12.2023 у розмірі 2390 гривень 00 копійок та за проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-23/41691-ТР від 20.11.2023 у розмірі 1912 гривень 00 копійок.
На підстав ч. 2 ст. 124 КПК, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/104-23/41289-ВТХ від 01.12.2023 у розмірі 2390 гривень 00 копійок та за проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/104-23/44432-БЛ від 19.12.2023 у розмірі 1514 гривень 56 копійок.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, накладені ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2023 року та від 24 листопада 2023 року скасувати.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.
Речові докази, яким визнано:
?31 фрагмент корпусу гранати та спусковий важіль сірого кольору з маркування UZRGM 354 R0897, 00935459 з невідомим символом, зразки ґрунту епіцентру вибуху, корпус гранати Ф-1, запал типу UZRGM-01-17 354, змив з корпусу гранати Ф-1, змив з запалу типу UZRGM-01-17 354, 1 патрон з патроннику, 7 патронів з магазину, змив з затвору предмету схожого на пістолет, змив з спускового гачка предмету схожого на пістолет, змив зі скоби предмету схожого на пістолет, змив з магазину предмету схожого на пістолет, змив з патрону з патронника предмету схожого на пістолет, змив з рукоятки предмету схожого на пістолет, дві рукавички чорного кольору з тканини, змиви з ручки відкриття дверей із зовнішньої сторони - передньої правої, задньої правої, передньої лівої, задньої лівої, із внутрішньої сторони - передньої правої, задньої правої, передньої лівої, задньої лівої, з ручок дверей з внутрішньої сторони - передньої правої, задньої правої, передньої лівої, задньої лівої, з керма, з ручки АКПП, з ручки відкривання багажнику, з передньої панелі, а саме з ручки вказівника поворотів, з металевої банки «Stella Artois», з пластикової пляшки «Моршинська», об?ємом 0.5 л, змив з ключів; мікрооб?єкти на світлі дактилоскопічні плівки з поверхонь: передне праве сидіня, передне ліве сидіння, підголовник переднього правого сидіння, підголовник переднього правого сидіння, сидіння заднього ряду та двох підголовників заднього ряду сидіння; кепку (бейсболку) чорного кольору із маркуванням «23», пару білих рукавиць; картонний стакан; пляшку об?ємом 0.5 л «Моршинська» із прозорою рідиною; металеву банку «Stella Artois», об?ємом 0,5 л; дві скляні пляшки з-під напоїв «Боржомі» об?ємом 0.5 л та «Поляна Квасова», об?ємом 0,5 л,; одну пляшку «Моршинська», об?ємом 0,7 л., дев?ять слідів папілярних візерунків, які відкопійовані на 7 л/с (два сліда було зроблено з пляшки горілки, п?ять слідів було зроблено з правого заднього вікна на 3 л/с; з переднього водійського вікна 1 слід на 1 л/с; із дзеркалу заднього виду 1 слід на 1 л/с), набої у кількості 6 штук, предмет, схожий на глушник, пістолет конструкції Макарова (ПМ), заводський номер видалено, рік виготовлення 1964знищити;
?автомобіль чорного кольору марки «Lexus», моделі «LX470», з державним номерним знаком НОМЕР_4 , 3 Vin-номером - НОМЕР_5 ; ключі від вказаного транспортного засобу, передній килимок з лівої сторони, передній килимок з правої сторони, задній килимок з лівої сторони та задній килимок з правої сторони повернути ОСОБА_22 за належністю;
?мобільний телефон Samsung Іmei-1: НОМЕР_6 , Іmei-2: НОМЕР_7 , сім картка НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , смартфон Apple Iphone 11 Imei-l: НОМЕР_10 , Іmei-2: НОМЕР_11 , сім картка НОМЕР_12 повернути обвинуваченому ОСОБА_3 за належністю;
?мобільний телефон сірого кольору «Тесno Spark» моделі «КН7n» в прозорому чохлі, imeil: НОМЕР_13 , iмei2: НОМЕР_14 , з сім-картками «Vodafone» з номером НОМЕР_15 , «Київстар» з номером НОМЕР_16 , сім-картку «Vodafone», та дві сім-картки «Київстар», карту пам?яті об?ємом 1Gb повернути обвинуваченому ОСОБА_4 за належністю.
Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.
Копії вироку вручити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя:         ОСОБА_1