Дата документу 27.05.2026
Справа № 334/9712/25
Провадження № 2/334/737/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року місто Запоріжжя
Дніпровський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Коломаренко К.А.,
при секретарі Цілінко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_4 , треті особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієва Наталія Павлівна, про визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:
18.11.2025 року до суду надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 , сформована в системі «Електронний суд» представником позивача – адвокатом Білостоцьким Д.О., до ОСОБА_3 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_4 , треті особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієва Наталія Павлівна, про визнання права власності, в якій позивач просить: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частку грошових коштів, які знаходяться в Акціонерному товаристві Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, на рахунках ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: номер рахунку НОМЕР_2 , договір SAMDNWFC00066382175, дата відкриття 03.03.2021 року, у сумі 20 гривень; номер рахунку НОМЕР_3 , договір SAMDNWFC00079643575, дата відкриття 13.09.2022 року, у сумі 9326,02 доларів США; номер рахунку НОМЕР_4 , договір SAMDNWFD0073504215000, дата відкриття 23.04.2023 року, у сумі 1335,15 доларів США; номер рахунку НОМЕР_5 , договір SAMDNWFD0073537082701, дата відкриття 12.06.2023 року, у сумі 1335,13 доларів США, в загальній сумі 20 гривень та 11996,30 доларів США.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 з березня 2021 року проживала однією сім`єю без шлюбу зі ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 . Факт проживання однією сім`єю без шлюбу встановлений рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 15.04.2025 року в цивільній справі №336/12443/23, яке набрало законної сили 16.05.2025 року. За час спільного життя зі ОСОБА_5 , ними здійснювались накопичення грошових коштів, за їх спільним рішенням, на банківських рахунках ОСОБА_5 , які залишились після його смерті. В ході розгляду цивільної справи №336/12443/23 на адресу суду з АТ КБ «ПриватБанк» надійшов лист від 08.10.2024 №20.1.0.0.0/7-241003/44794, відповідно до якого на ім`я ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 у Банку наявні рахунки: - номер рахунку НОМЕР_7 , договір SAMDNWFC00009131208, дата відкриття 12.09.2014 року, залишок 38578,64 гривень; - номер рахунку НОМЕР_3 , договір SAMDNWFC00079643575, дата відкриття 13.09.2022 року, залишок 18652,03 доларів США; - номер рахунку НОМЕР_8 , договір SAMDNFF000523818965, дата відкриття 13.03.2022 року, залишок 0 гривень; - номер рахунку НОМЕР_2 , договір SAMDNWFC00066382175, дата відкриття 03.03.2021 року, залишок 39,67 гривень; - номер рахунку НОМЕР_9 , договір SAMDNWFD0071752037200, дата відкриття 01.11.2017 року, залишок 4757,58 гривень; - номер рахунку НОМЕР_5 , договір SAMDNWFD0073537082701, дата відкриття 12.06.2023 року, залишок 2670,25 доларів США; - номер рахунку НОМЕР_4 , договір SAMDNWFD0073504215000, дата відкриття 23.04.2023 року, залишок 2670,3 доларів США. Таким чином, у період з березня 2021 року на ім`я ОСОБА_5 у Банку були відкриті 5 рахунків, загальна сума грошових коштів на яких становить 39,67 гривень та 23992,58 доларів США. Будь-яких домовленостей між позивачем та ОСОБА_5 щодо часток у сумісної власності не укладалось, позовів про визнання майна, придбаного під час шлюбу особистою власністю, до суду не подавалось. На підставі викладеного позивач вважає, що має право на 1/2 частку грошових коштів, які надійшли з березня 2021 року на рахунки ОСОБА_5 у Банку, а саме 20 гривень та 11996,30 доларів США. За наслідками розгляду цивільної справи №336/12443/23 Шевченківський районний суд міста Запоріжжя суд, встановив факти спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_1 однією сім`єю, спільного побуту, взаємних прав та обов`язків, а також факт наявності спільних, в силу вимог ч.1 ст.74 СК України, коштів на рахунках у ОСОБА_5 в АТ КБ «ПриватБанк». Для розгляду питання про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П., надавши, крім іншого, рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 15.04.2025 року у справі №336/12443/23. 13.06.2025 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №256/02-14 приватним нотаріусом Дмитрієвою Н.П. у видачі позивачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя відмовлено. Вказана постанова вмотивована тим, що ОСОБА_1 не були надані документи, які б підтверджували, що вона та ОСОБА_5 були подружжям або колишнім подружжям, а також згідно відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній актовий запис про реєстрацію шлюбу або його розірвання. У зв`язку з чим позивач звернулась до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2025 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Коломаренко К.А.
Судом в порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України направлено запит про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі та її законного представника.
10.12.2025 року надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача та її законного представника.
11.12.2025 року судом отримано інформацію з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, згідно якої відповідач та її законний представник на обліку як ВПО не перебувають.
Ухвалою суду від 12.12.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання; витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» відомості про наявність усіх відкритих банківських рахунків на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , та сум грошових коштів у національній та закордонних валютах, які знаходяться на цих рахунках; витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копії актових записів про батьків та дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; витребувано від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Дмитрісвої Н.П. належним чином засвідчені копії усіх документів спадкової справи №103/2025, заведеної після смерті ОСОБА_5 
23.12.2025 року та 25.12.2025 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана судом інформація.

12.01.2026 року від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла витребувана судом інформація, згідно якої направлено на адресу суду копії актових записів: 1) № 15 26.02.1969 про встановлення батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складений 26.02.1969 року Виконавчим комітетом Кам`янсько - Дніпровської районної Ради депутатів трудящих Запорізької області Бюро запису актів громадянського стану; 2) № 278 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складений 22.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області; 3) № 112 про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , складений 25.06.1991 Відділом реєстрації актів цивільного стану Кам`янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області.
23.01.2026 року від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Дмитрієвої Н.П. надійшла копія спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 .
23.01.2026 року від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області надійшла заява про розгляд справи без її участі.
11.02.2026 року від представника позивача – адвоката Білостоцького Д.О. надійшло клопотання про залучення у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . В обґрунтування клопотання зазначив, що позов пред`явлено до доньки ОСОБА_5 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , законний представник, її мати, ОСОБА_4 , оскільки в силу вимог ч.4 ст.1268 Цивільного кодексу України (ЦК України) неповнолітня ОСОБА_3 вважається такою, що прийняла спадщину після свого батька, ОСОБА_5 . Відомостей про наявність інших спадкоємців ОСОБА_5 на час подачі позову до суду не було. На запит суду з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов лист від 30.12.2025 № 5038/06.10-01-31 з копіями актових записів, відповідно до яких у ОСОБА_5 є син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відомості про ОСОБА_2 також містяться у матеріалах спадкової справи №103/2025, копії якої надійшли до суду на виконання ухвали про її витребування. Відповідно до матеріалів спадкової справи №103/2025, ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після ОСОБА_5 , у встановлений ЦК України строк та до цього часу із заявою про прийняття спадщини він не звертався, тобто, спадщину після ОСОБА_5 не прийняв, проте, наскільки відомо, ОСОБА_2 проживав у м. Енергодар Запорізької області, яке зараз є тимчасово окупованою територією, а згідно вимог ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на викладене, вважає, що рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 може вплинути на права ОСОБА_2 , як спадкоємця, тому просить його залучити до участі у справі у якості співвідповідача.
11.02.2026 року від представника позивача – адвоката Білостоцького Д.О. також надійшло клопотання про витребування доказів, в якому просить: витребувати у Департаменті адміністративних послуг Запорізької міської ради та з Єдиного державного демографічного реєстру інформацію про зареєстроване місце проживання громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; витребувати в управління підтримки внутрішньо переміщених осіб та господарського забезпечення Департаменту соціального захисту ЗМР про реєстрацію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , як внутрішньо переміщеної особи.
Ухвалою суду від 17.02.2026 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; витребувано у Департаменті адміністративних послуг Запорізької міської ради та з Єдиного державного демографічного реєстру інформацію про зареєстроване місце проживання громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; витребувано з управління підтримки внутрішньо переміщених осіб та господарського забезпечення Департаменту соціального захисту ЗМР про реєстрацію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , як внутрішньо переміщеної особи.
17.02.2026 року судом отримано відповідь №2352245 з ЄДДР про зареєстроване місце проживання громадянина України ОСОБА_2 .
17.02.2026 року судом отримано відповідь №2352262 з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, згідно якої ОСОБА_2 на обліку як ВПО не перебуває.
Ухвалою суду від 17.03.2026 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, будучи належним чином та завчасно повідомленими про дату, час та місце судового засідання. 27.05.2026 року від представника позивача – адвоката Білостоцького Д.О. через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Представник третьої особи АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином та завчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить довідка про доставку електронного документа до електронного кабінету.
Третя особа приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Дмитрієва Н.П. в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином та завчасно повідомленою про дату, час та місце судового засідання. 23.01.2026 року подала заяву про розгляд справи без її участі.
ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, відзиву на позов не подали, жодних заяв/клопотань від відповідачів до суду не надходило. Були належним чином та завчасно повідомленими про дату, час та місце судового засідання, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України».
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року станом на 30 діб, строк дії якого в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента Україна та триває й на теперішній час.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 23.12.2022, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 (зі змінами), затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
До вказаного Переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України входить м. Енергодар Запорізької області (ч. 4 Розділу II)
Місце проживання відповідачів у справі зареєстровано в м. Енергодар Запорізької області, що відноситься до тимчасово окупованої російською федерацією території України.
Отже у відділень Укрпошти відсутні можливості доставки пошти відповідачу у м. Енергодар Запорізької області. 
Порядок повідомлення осіб, що знаходяться на тимчасово окупованій території врегульовано нормами ст.12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".
Відповідно до частини першої статті 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
На підставі викладеного, повідомлення судом відповідача про розгляд справи здійснювалось через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, тобто він вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», вказано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
За відсутності учасників справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, заслухавши доводи позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2025 року по справі №336/12443/23 (провадження №2-о/336/3/2025) задоволено заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Комишуваська селищна об`єднана територіальна громада в особі Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_3 в особі її законного представника ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання з березня 2021 року однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказане рішення суду набрало законної сили 16.05.2025 року (а.с.21-23).

Також згідно вищевказаного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2025 року по справі №336/12443/23 (провадження №2-о/336/3/2025), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що був складений актовий запис за № 17 від 25.09.2023 року та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_10 .
З інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду, вбачається, що станом на 17.12.2025 року на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , були відкриті наступні банківські рахунки за період з березня 2021 року:
- номер рахунку НОМЕР_3 , договір SAMDNWFC00079643575, дата відкриття 13.09.2022 року, залишок 18652,03 доларів США;
- номер рахунку НОМЕР_8 , договір SAMDNFF000523818965, дата відкриття 13.03.2022 року, залишок 0 гривень; 
- номер рахунку НОМЕР_2 , договір SAMDNWFC00066382175, дата відкриття 03.03.2021 року, залишок 39,67 гривень; 
- номер рахунку НОМЕР_5 , договір SAMDNWFD0073537082701, дата відкриття 12.06.2023 року, залишок 2670,49 доларів США; 
- номер рахунку НОМЕР_4 , договір SAMDNWFD0073504215000, дата відкриття 23.04.2023 року, залишок 2670,54 доларів США (а.с.51-56). 
З метою отримання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П., надавши, крім іншого, рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 15.04.2025 року у справі №336/12443/23 (а.с. 64 /зв/). 
13.06.2025 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №256/02-14 приватним нотаріусом Дмитрієвою Н.П. у видачі позивачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя відмовлено. Вказана постанова вмотивована тим, що ОСОБА_1 не були надані документи, які б підтверджували, що вона та ОСОБА_5 були подружжям або колишнім подружжям, а також згідно відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній актовий запис про реєстрацію шлюбу або його розірвання (а.с.81).
Згідно із статтею 74 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Тобто при застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.
Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.
Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.
Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (в яких передбачені перша, друга, третя, четверта та п`ята черги спадкування за законом). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За змістом ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частиною 1 ст. 1273 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування: роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, що передбачено частиною першою статті 1298 ЦК України.
Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до частини першої статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Суд звертає увагу учасників справи, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.
Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.
Крім того, преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.
Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки є встановленими у рішенні, немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву законність судового акта, який набрав законної сили. Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення (Правова позиція ВС у складі КГС, постанова від 18 березня 2021 року, справа № 902/608/19).
Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2025 року по справі №336/12443/23 (провадження №2-о/336/3/2025) задоволено заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Комишуваська селищна об`єднана територіальна громада в особі Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_3 в особі її законного представника ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання з березня 2021 року однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказане рішення суду набрало законної сили 16.05.2025 року (а.с.21-23).
Також згідно вищевказаного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2025 року по справі №336/12443/23 (провадження №2-о/336/3/2025), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що був складений актовий запис за № 17 від 25.09.2023 року та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_10 .
13.06.2025 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №256/02-14 приватним нотаріусом Дмитрієвою Н.П. у видачі позивачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя (колишнього подружжя) у разі смерті одного з подружжя (колишнього подружжя) відмовлено, оскільки ОСОБА_1 не були надані документи, які б підтверджували, що вона та ОСОБА_5 були подружжям або колишнім подружжям, а також згідно відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній актовий запис про реєстрацію шлюбу або його розірвання (а.с.81).
Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.
Згідно зі статтею 392 ЦК України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідач правом на подання відзиву до суду не скористався, заперечення щодо позовних вимог до суду не подав.
З інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду, вбачається, що станом на 17.12.2025 року на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , були відкриті наступні банківські рахунки за період з березня 2021 року:
- номер рахунку НОМЕР_3 , договір SAMDNWFC00079643575, дата відкриття 13.09.2022 року, залишок 18652,03 доларів США;
- номер рахунку НОМЕР_8 , договір SAMDNFF000523818965, дата відкриття 13.03.2022 року, залишок 0 гривень; 
- номер рахунку НОМЕР_2 , договір SAMDNWFC00066382175, дата відкриття 03.03.2021 року, залишок 39,67 гривень; 
- номер рахунку НОМЕР_5 , договір SAMDNWFD0073537082701, дата відкриття 12.06.2023 року, залишок 2670,49 доларів США; 
- номер рахунку НОМЕР_4 , договір SAMDNWFD0073504215000, дата відкриття 23.04.2023 року, залишок 2670,54 доларів США (а.с.51-56). 
Відтак, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що право позивача ОСОБА_1 підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання права власності на 1/2 частку грошових коштів, які знаходяться в Акціонерному товаристві Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, на рахунках ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: номер рахунку НОМЕР_2 , договір SAMDNWFC00066382175, дата відкриття 03.03.2021 року, у сумі 20 гривень; номер рахунку НОМЕР_3 , договір SAMDNWFC00079643575, дата відкриття 13.09.2022 року, у сумі 9326,02 доларів США; номер рахунку НОМЕР_4 , договір SAMDNWFD0073504215000, дата відкриття 23.04.2023 року, у сумі 1335,15 доларів США; номер рахунку НОМЕР_5 , договір SAMDNWFD0073537082701, дата відкриття 12.06.2023 року, у сумі 1335,13 доларів США, в загальній сумі 20 гривень та 11996,30 доларів США.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 1218, 1223, 1268, 1270, 1273, 1296 ЦК України, ст.ст. , 11, 12, 13, 43, 81, 82, 141, 178, 263-265, 268, 273, 279, 280 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_4 , треті особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієва Наталія Павлівна, про визнання права власності -задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частку грошових коштів, які знаходяться в Акціонерному товаристві Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_11 , на рахунках ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: номер рахунку НОМЕР_2 , договір SAMDNWFC00066382175, дата відкриття 03.03.2021 року, у сумі 20 гривень; номер рахунку НОМЕР_3 , договір SAMDNWFC00079643575, дата відкриття 13.09.2022 року, у сумі 9326,02 доларів США; номер рахунку НОМЕР_4 , договір SAMDNWFD0073504215000, дата відкриття 23.04.2023 року, у сумі 1335,15 доларів США; номер рахунку НОМЕР_5 , договір SAMDNWFD0073537082701, дата відкриття 12.06.2023 року, у сумі 1335,13 доларів США, що становить всього в загальній сумі 20 гривень та 11996,30 доларів США.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Коломаренко К. А.