КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року справа № 340/2541/25ДСК

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі: 
головуючого – судді Брегея Р.І.,
за участі секретаря судового засідання Шпак О.В.,
представників позивача Панової К.О.,
і відповідача Желовнікової Ю.А., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кропивницький у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Агрохолод – Логістика та Склад»» (далі – Товариство) до Кропивницької митниці (далі – Митниця) про визнання протиправним і скасування рішення щодо коригування митної вартості товару та картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до Митниці про визнання протиправним і скасування рішення стосовно коригування митної вартості товарів та картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів від 19 березня 2025 року.
Представниця підтримала вимоги заяви.
Пояснила, що позивач застосовував такий метод визначення митної вартості товару як за ціною договору.
Зазначила, що Товариство надало усі документи, які встановлювали складові митної вартості товару.
Стверджувала, що документи не містили розбіжностей і ознак підробки.
Звернула увагу, що до вартості товару включено витрати на перевезення. 
Митниця заперечила стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.42-45).
Представниця пояснила, що до митного оформлення не надано банківського платіжного документу, який стосуються оцінюваних предметів.
Також не зазначено вартість фрахту і страхування та надано прайс-лист виробника не на день укладення правочину.
Такі обставини не дали змоги обчислити митну вартість товару за ціною договору.
Митну вартість товару встановлено за резервним методом.
21 квітня 2025 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.37-38).
30 березня 2026 року суд прийняв ухвалу про розгляд справи у тому ж провадженні, однак з викликом сторін (а.с.118).
Суд, вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, 07 грудня 2024 року Fruingy For Agricultural Development (Єгипет) (далі – Товариство 2) (продавець) і Товариство (покупець) уклали контракт на придбання продукції, перелік якої зазначається в інвойсі (а.с.8-12).
Умова поставки визначається також інвойсом (положення пункту 2.1 Контракту).
Положеннями пункту 3.1 Контракту встановлено, що покупець сплачує передплату у розмірі 50% вартості товару, а решту суми – після отримання на електронну пошту скан-копій оригіналів документів на відправку.
17 лютого 2025 року Товариство 2 склало інвойс на 24 т кольорової капусти мороженої з порізаною стручковою квасолею (а.с.19).
Вартість тони товару – 720 доларів США, а поставки – 17280 доларів США (а.с.19).
Умова поставки – CFR (Чорноморськ) (а.с.19). 
21 лютого 2025 року Товариство сплатило 8640 доларів США і стільки ж – 07 березня того ж року (а.с.19 (на звороті)-20).
19 березня 2025 року Товариство подало до Митниці вантажно-митну декларацію (а.с.52 (на звороті)).
Митна вартість – вартість товару.
У декларації зазначено, що умова поставки – CFR (Чорноморськ).
Країна походження товару – Єгипет.
Країна відправлення товару – Єгипет. 
Разом з декларацією подано: Контракт; інвойс; сертифікат якості виробника; пакувальний лист; прайс-лист виробника від 05 березня 2025 року; транспортні документи до порту України; платіжний документ від 21 лютого 2025 року (а.с.96-114).
У судовому засіданні представниця Товариства визнала, що до митного оформлення не надали банківського платіжного документу від 07 березня 2025 року. 
19 березня 2025 року Митниця запропонувала Товариству надати: банківські платіжні документи щодо повної сплати коштів, оскільки це передбачено Контрактом; докази понесення витрат на фрахт і страхування товару; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експортними організаціями (а.с.51). 
Того ж дня декларант сповістив, що всі документи подані разом з митною декларацією (а.с.115).
19 березня 2025 року Митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів (а.с.50).
Підстава – не надано: другого банківського платіжного документу, який стосується оцінюваних предметів; інформації про вартість фрахту і страхування товару.
Митна вартість склала 34327,20 доларів США (а.с.50).
Митну вартість визначено за резервним методом, оскільки врахували митну декларацію про імпорт товару, який вироблено у Польщі і котрий розмитнювали 06 березня 2025 року за першим методом (а.с.55-56).
Митна вартість 1 кг товару, який імпортувало Товариство, склала 0,72 долара США (а.с.116).
Митна вартість 1 кг товару за вантажно-митною декларацією від 06 березня 2025 року, яку використали під час коригування, становить 1,43 долара США (а.с.116).
За декларацією, яку використали для коригування, доставку товару здійснювали за умовами – FCA (Польща) (а.с.55-56).
19 березня 2025 року Митниця склала картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів (а.с.13).
Позов подано до суду 17 квітня 2025 року (а.с.36). 

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи. 

Перш за все, Товариство застосувало такий метод визначення митної вартості як за ціною договору. 
Приписами пунктів 5 і 6 частини 10 статті 58 МК України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Умови CFR (Cost and Freight — «Вартість і фрахт») означають, що продавець зобов`язаний оплатити доставку до порту призначення та завантаження на судно. Усі ризики втрати або пошкодження вантажу переходять на покупця одразу після того, як товар перетинає борт судна, а страховку оплачує покупець.
Отже, витрати на фрахт зараховано у вартість товару, що виключає понесення їх покупцем.
Товариство (покупець) повідомило, що не страхувало товар.
Тому позивач не поніс витрати на перевезення і страхування.
Приписами частини 2 статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо рахунок сплачено, – банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.
Подання повного пакету документів для розмитнення товару – обов`язок, а не право декларанта. 
19 березня 2025 року позивач мав надати два банківських платіжних документа, оскільки розрахувався з Товариством 21 лютого і 07 березня того ж року. 
У Контракті зазначено, що повний розрахунок проводиться до доставлення товару покупцю. 
Позивач не надав до митного оформлення банківське платіжне доручення про сплату коштів від 07 березня 2025 року.
Неподання такого документа визнала представниця Товариства і не змогла пояснити причин. 
Тому в Митниці виникли небезпідставні сумніви в правильності обчислення митної вартості, бо позивач не виконав обов`язок стосовно надання повного пакету документів.
Приписами частини 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Небезпідставні (обґрунтовані) сумніви у правильності обчислення митної вартості, які виникли у зв`язку з невиконанням Товариством обов`язку з надання повного пакету документів, надали Митниці право витребувати додаткові документи, у тому числі і ті, яких не надали відповідно до приписів частини 2 статті 53 МК України.
Товариство і після цього не надало банківський платіжний документ, що стосувався оцінюваного товару. 
Приписами пункту 2 частини 6 статті 54 МК України встановлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Ненадання таких документів надало Митниці право коригувати митну вартість відповідно до приписів частини 1 статті 55 МК України.
Цією нормою права встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. 
Приписами частин 2 і 3 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод – за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до приписів частини 1 статті 57 МК України наступним методом після основного є метод за ціною договору щодо ідентичних товарів.
Тобто, щоб застосувати цей метод, треба встановити імпорт ідентичного товару, який розмитнили за ціною договору (за першим методом).
Приписами частини 1 статті 61 МК України встановлено, що товари не вважаються ідентичними або подібними (аналогічними) оцінюваним, якщо вони не вироблені в тій же країні, що і товари, які оцінюються.
Суд витребував у Державної митної служби України (далі – Служба) інформацію стосовно імпорту кольорової капусти мороженої з порізаною стручковою квасолею в максимально наближений час до 19 березня 2025 року (за 90 днів) (а.с.138-139, 169-171).
Служба надала таку інформацію (а.с.154, 173-180).
Суд не встановив імпорту кольорової капусти мороженої з порізаною стручковою квасолею, яка вироблена у Єгипті.
Тому Митниця могла коригувати митну вартість лише за резервним методом, оскільки відсутній імпорт ідентичними або подібних (аналогічними) товарів.
Товариство не обмежено у наданні до суду доказів, які з різних причин не подало під час митного оформлення.
Суд дослідив банківське платіжне доручення про сплату коштів від 07 березня 2025 року. 
У сукупності з іншими документами, які поданні до митного оформлення, розсіюються усі сумніви митного органу стосовно правильності визначення митної вартості за першим методом.
Так, сума коштів за двома банківськими платіжними документами, відповідає сумі, яка зазначена у інвойсі до Контракту.
Підсумовуючи, суд зробив висновок про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів.
Отже, позов належить задовільнити.
Судові витрати становлять сплату судового збору в сумі 2422 грн (а.с.34).
Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Агрохолод – Логістика та Склад»».
Визнати протиправним і скасувати рішення Кропивницької митниці від 19 березня 2025 року №UA901000/2025/000034/1 про коригування митної вартості товарів.
Визнати протиправною і скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів від 19 березня 2025 року №UA901020/2025/000098. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької митниці (код 44005668; вул.Лавандова,27-Б м.Кропивницький Кіровоградська область) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Агрохолод – Логістика та Склад»» (код 36584854; вул.Тараса Карпи,84 кімната 411-А м.Кропивницький Кіровоградська область) судові витрати у сумі 2422 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ