Справа № 464/1378/26
пр.№ 2/464/1657/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
заочне
30.04.2026  Сихівський районний суд м.Львова 
в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.
секретаря судових засідань Лазар Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача кредитної заборгованість в розмірі 23517,34 грн, судових витрат.
Обґрунтовує позов тим, що 11 червня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №748790632, згідно з яким позичальнику на умовах тимчасового користування надано грошові кошти в розмірі 7700 грн з нарахуванням відсотків за користування кредитом. В подальшому 12.08.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір про відступлення прав вимоги № МВ-ТП/48. Таким чином, на даний момент всі права кредитора за вказаним кредитним договором належать ТОВ «Таліон Плюс». Зазначає, що після підписання кредитного договору відповідач взяв на себе зобов`язання повернути отриманий кредит та сплатити плату за кредит з відсотками. Однак, не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, відповідач не дотримувався умов кредитного договору, а саме не здійснює повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії у терміни та на умовах, визначених цим договором. Заборгованість відповідача перед позивачем за цим кредитним договором становить 23517,34 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7700 грн; заборгованість за відсотками – 15355,34 грн; заборгованість за комісією за надання кредиту – 462 грн. Просить позов задовольнити, стягнути вказану суму боргу та стягнути судові витрати.
Ухвалою від 09.03.2026 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом відповідача) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Представник позивача Дорошенко О.В. в судове засідання не з`явилася, заявою просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. За згодою представника позивача відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Встановлено, що 11 червня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №748790632, згідно з яким позичальнику на умовах тимчасового користування надано грошові кошти в розмірі 7700 грн з нарахуванням відсотків за користування кредитом.
12.08.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір про відступлення прав вимоги № МВ-ТП/48. Таким чином, на даний момент всі права кредитора за вказаним кредитним договором належать ТОВ «Таліон Плюс».
Встановлено, що на адресу відповідача направлялась вимога про добровільне погашення кредитного договору та повернення кредитних коштів, однак відповідач грошові зобов`язання не виконав, заборгованість добровільно не погашена.
Судом витребувано докази з банківської установи «ПУМБ», з яких вбачається, що на ім`я ОСОБА_2 емітовано картку № НОМЕР_1 , а 11.06.2025 на рахунок відповідача надійшли кошти в розмірі 7700 грн.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання.
За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Згідно з ст. 1054 ЦК України з кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Тобто зобов`язання у вигляді права позивача вимагати від відповідачів сплату процентів за користування кредитом та обов`язку боржника сплатити позивачу суму процентів за користування кредитом припиняються при повному погашенні заборгованості.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша і друга статті 1054 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, заборгованість відповідача за тілом кредиту та відсотками становить 23055,34 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 7700грн та заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 15355,34 грн.
З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача, як належний та допустимий доказ.
Крім цього, позивач просить стягнути на його користь з відповідача комісію за надання кредиту в розмірі 462 грн за вказаним вище договором, яка на переконання суду задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі N 6-1746цс16, положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Дії по «оформленню кредиту» є діями, які Кредитодавець здійснює на власну користь (ведення кредитної справи, оформлення договору, облік заборгованості споживача тощо). В свою чергу, наявність Кредитного договору та процесу кредитування передбачає і дії, які споживач (позичальник) здійснює на користь Кредитодавця (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє Кредитодавець або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Оформлення та обслуговування кредиту є супутніми послугами. Відтак, умови Кредитного договору, якими передбачена винагорода «за оформлення кредиту», є нікчемними згідно статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та частини другої статті 215 ЦК України.
Позивачем у поданій ним до суду позовній заяві також не обґрунтовано законності вимоги про стягнення комісії, а тому нарахована позивачем комісія за надання кредиту в розмірі 462 грн за вказаним вище договором задоволенню не підлягає.
Отже, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №748790632 від 11.06.2025 в розмірі 23055,34 грн.У задоволенні вимоги про стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 462 грн слід відмовити.
Відповідно до вимог ст.141, 142 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги частково (98,03%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2610,09 грн.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між Адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій» та ТОВ «Таліон Плюс» 02.12.2024 укладено договір про надання правової допомоги. На підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу адвокатом надано акт приймання-передачі наданих послуг, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги.
З урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи, пояснень та значимості таких дій у справі, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, а також того, що ні адвокат, ні позивач не з`являлися в судові засідання, суд дійшов висновку, що вартість фактично наданих для ТОВ «Таліон Плюс» послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 2000 грн.
На підставі статтями 525, 526, 527, 530, 610, 634, 639, 1048, 1054 ЦК України, керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованість за кредитним договором №748790632 від 11.06.2025 в розмірі 23055 (двадцять три тисячі п`ятдесят п`ять) грн 34 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7700 грн та заборгованості по відсотках в розмірі 15355,34 грн; судові витрати в розмірі 2610,09 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн.
В позовній вимозі про стягнення комісії – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», місцезнаходження: м.Чернігів, вул.Жабинського, 13, ЄДРПОУ 39700642.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Текст рішення складено 30.04.2026.

Суддя Олена ГОРБАНЬ