ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" травня 2026 р. Справа№ 925/1624/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Скрипки І.М.
суддів: Шаратова Ю.А. 
Бестаченко О.Л. 

при секретарі судового засідання Супрун В.В.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 11.05.2026
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Лаврінчука Віталія Сергійовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.02.2026 (повний текст складено та підписано 20.02.2026)
у справі №925/1624/25 (суддя Гладун А.І.)
за позовом Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 
до Фізичної особи-підприємця Лаврінчука Віталія Сергійовича 
про стягнення 476000,00 грн.,
ВСТАНОВИВ:
Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Лаврінчука Віталія Сергійовича про стягнення пені у розмірі 476000,00 грн на підставі рішення від 31.10.2024 №60/197-р/к у справі № 243/60/19-рп/к.23 про порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач вчинив порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі у процедурі закупівлі, яка проводилась Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького за допомогою електронної системи "Прозорро". 
За порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції позивач прийняв рішення від 31.10.2024 №60/197-р/к у справі № 243/60/19-рп/к.23, яким наклав на відповідача штраф у розмірі 476000,00 грн. 
Вказане рішення відповідач не оскаржив. Рішення позивача набрало законної сили 13.01.2025. 
17.01.2025 позивач прийняв наказ у справі №60/77-Ю-60/197-р/к-1 про примусове виконання рішення. 25.12.2025 державний виконавець завершив виконавче провадження №77560245 про стягнення з відповідача штрафу у зв`язку з повним фактичним виконанням.
За прострочення сплати штрафу на підставі норм частини 3 та 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" позивач нарахував та просив стягнути з відповідача 476000,00 грн пені за період з 14.01.2025 до 23.12.2025.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.02.2026 у справі №925/1624/25 позов задоволено повністю.
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Лаврінчука Віталія Сергійовича у дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції", р/р ІВАN: UA708999980313040106000023759, код ЄДРПОУ 37930566, отримувач: ГУК у Черк.обл./тг м.Черкаси/21081100) 476000,00 грн.
Ухвалено розстрочити виконання рішення суду шляхом сплати суми пені у розмірі 476000,00 грн. рівними частинами протягом 12 місяців з дня набрання рішенням суду законної сили щомісячно по 39666,67 грн. до останнього календарного дня місяця, починаючи з місяця, з якого рішення суду набрало законної сили.
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Лаврінчука Віталія Сергійовича на користь Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 5712,00 грн. витрат зі сплати судового збору.
Рішення мотивовано наявністю правових підстав для задоволення позову, в той же час судом з метою виконання завдання господарського судочинства, враховуючи скрутне матеріальне становище відповідача, загальну суму доходу відповідача як фізичної особи-підприємця у 2025 році, яка становить 366,24 грн, відсутність інших джерел доходу, оскільки 02.01.2026 відповідач припинив підприємницьку діяльність, а також те, що у відповідача на утриманні перебуває син, 12.07.2025 року народження, який має тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, що потребує від відповідача постійного догляду та значних витрат на проведення лікування, керуючись вимогами статей 238-239 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про розстрочення  виконання рішення суду шляхом сплати суми пені у розмірі 476000,00 грн рівними частинами протягом 12 місяців з дня набрання рішенням суду законної сили щомісячно по 39666,67 грн до останнього календарного дня місяця, починаючи з місяця, з якого рішення суду набрало законної сили.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач 10.03.2026 (засобами поштового зв`язку) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Апелянт вважає прийняте рішення необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, не спрямованим на ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів всіх учасників справи.
В обґрунтування своїх доводів апелянт також посилається на те, що:
Позивач, отримавши від відповідача добровільно сплачену суму штрафу в розмірі 476000,00 грн поза межами строків, передбачених ч.3 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (після 13.01.2025), не зазнав жодних матеріальних збитків, а з позовною заявою не надано жодних доказів завдання таких збитків.
На переконання апелянта, зменшення розміру пені не буде нести значного негативного наслідку для фінансового становища позивача, а тому вважає, що суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції 
не було взято до уваги той факт, що відповідачем як боржником на момент подачі позовної заяви було добровільно виконано зобов`язання (сплачено штраф);
в ході вирішення питання про зменшення пені, не взято до уваги співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені, яка існувала на момент подачі позовної заяви;
проігноровано обставини, наведені відповідачем в клопотанні про зменшення розміру неустойки, які свідчили про поважність причин невчасного виконання відповідачем зобов`язання;
проігноровано факт наявності поведінки відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання;
з огляду на викладене у клопотанні про зменшення розміру пені, відповідач не в змозі виконати рішення суду про розстрочення його виконання.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Шаратов Ю.А., Бестаченко О.Л.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2026 витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/1624/25.
Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Лаврінчука Віталія Сергійовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.02.2026 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №925/1624/25.
26.03.2026 матеріали справи №925/1624/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді у справі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 залишено апеляційну скаргу без руху з підстав неподання доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
06.04.2026 (документ сформований в системі «Електронний суд» 06.04.2026) через підсистему «Електронний суд» представником апелянта подано заяву про усунення недоліків, до якої долучено платіжну інструкцію №2.603765787.1 від 04.04.2026 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 8568,00 грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Лаврінчука Віталія Сергійовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.02.2026 у справі №925/1624/25.
Призначено до розгляду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Лаврінчука Віталія Сергійовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.02.2026 у справі №925/1624/25 на 11.05.2026.
Під час апеляційного перегляду позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній повністю спростовує доводи відповідача (апелянта), апеляційну скаргу вважає декларативною, яка не містить нових (додаткових) доказів на підтвердження викладених підстав.
В судове засідання апеляційної інстанції 11.05.2026 з`явився представник позивача, надав свої пояснення по суті спору, апеляційну скаргу відповідача просив відхилити, оскаржуване рішення залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу. 
Відповідач в судове засідання апеляційної інстанції 11.05.2026 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
07.05.2026 подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, на підстав наявних у матеріалах справи доказів та поданих пояснень.
Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на задоволення клопотання відповідача та те, що його явка обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.
В судовому засіданні 11.05.2026 відповідно до ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі «Трофимчук проти України» no.4241/03 від 28.10.2010).
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції,  31.10.2024 Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України за результатами розгляду справи №243/60/19-рп/к.23 прийняло рішення №60/197-р/к про порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу в розмірі 476000,00 грн, яким постановило:
Визнати, що ФОП Лаврінчук Віталій Сергійович вчинив порушення, передбачене пунктом 1 статті пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю, яка проводилась Черкаським національним університетом Імені Богдана Хмельницького за допомогою електронної системи "Прозорро":
- "Ноутбуки", ідентифікатор закупівлі в системі UA-2019-11-11-000824-а (пункт 1 резолютивної частини цього рішення);
- "Комп`ютерна техніка: системні блоки, мишки, клавіатури, веб-камери, монітори, модулі пам`яті, адаптери накопичувані, USB флешки, лазерні принтери та багатофункціональні пристрої", ідентифікатор закупівлі в системі UA-2019-11-11-001442-b (пункт 4 резолютивної частини цього рішення);
- "Закупівля устаткування, обладнання, приладів, налаштування в рамках державного інвестиційного проекту "Реконструкція навчального корпусу №4 Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького - пам`ятки архітектури місцевого значення за адресою: вул. Остафія Дашковича, 24 у м. Черкаси (Навчальні симулятори - скелет людини)", ідентифікатор закупівлі в систем UA-2019-11-12-000485-а (пункт 7 резолютивної частини цього рішення);
- "Закупівля устаткування, обладнання, приладів, налаштування в рамках державного інвестиційного проекту «Реконструкція навчального корпусу №4 Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького - пам`ятки архітектури місцевого значення за адресою: вул. Остафія Дашковича, 24 у м. Черкаси" (Комплект лабораторний; Комплект навчального приладдя для кабінету логопеда; Комплект шкільних меблів)", ідентифікатор закупівлі в системі UA-2019-11-12-001039-с (пункт 10 резолютивної частини цього рішення);
- "Закупівля устаткування, обладнання, приладів, налаштування в рамках державного інвестиційного проекту "Реконструкція навчального корпусу №4 Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького - пам`ятки архітектури місцевого значення за адресою: вул. Остафія Дашковича, 24 у м. Черкаси" (Комплект фліпчартів, комплект дошок магнітно-маркерних)", ідентифікатор закупівлі в системі UA-2019-11-12-001242-а (пункт 13 резолютивної частини цього рішення);
- "Персональні комп`ютери", ідентифікатор закупівлі в системі UA-2019-11-13-000188-е (пункт 16 резолютивної частини цього рішення);
- "Закупівля устаткування, обладнання, приладів, налаштування в рамках державного інвестиційного проекту "Реконструкція навчального корпусу №4 Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького - пам`ятки архітектури місцевого значення за адресою: вул. Остафія Дашковича, 24 у м. Черкаси" (Комплект обладнання для кабінету творчості, скульптури; Комплект мольбертів для майстерні живопису; Стелажі для зберігання спортивного інвентарю; Комплект стендів пластикових інформаційних; Кафедри для актової зали)", ідентифікатор закупівлі в системі UA-2019-11-13-000453-с (пункт 19 резолютивної частини цього рішення).
За вказані порушення, вказаних у пунктах 1, 4, 7, 10, 13, 16, 19 резолютивної частини цього рішення позивач у рішенні наклав на відповідача штраф у загальному розмірі 476000,00 грн (68000,00 грн х 7 (порушень) (пункти 3, 6, 9, 12, 15, 18, 21 резолютивної частини цього рішення).
Штраф підлягає сплаті у двомісяничний строк з дня одержання рішення (п. 2 резолютивної частини рішення). (а.с. 11-25)
01.11.2024 позивач надіслав відповідачу лист №60-02/6421е про направлення копії рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення від 31.10.2024 №60/197-р/к, у якому просив відповідача у двомісячний строк з дня отримання рішення адміністративної колегії відділення сплатити штраф у розмірі 476000,00 грн та у 5-денний строк з дня сплати штрафу надіслати позивачу копію платіжного доручення та виписки за рахунком з відтиском печатки банку. (а.с. 26, 41).
17.01.2025 Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України прийняло наказ у справі №60/77-Ю-60/197-р/к-1 про примусове виконання рішення від 31.10.2024 №60/197-р/к, яке набрало чинності (законної сили) 14.01.2025. (а.с. 40)
25.12.2025 державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) завершив виконавче провадження з примусового виконання рішення про стягнення 476000,00 грн у зв`язку з повним фактичним виконанням (а.с. 10)
За розрахунком позивача розмір пені становить 476000,00 грн за прострочення сплати штрафу на підставі норм частини 3 та 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за період з 14.01.2025 до 23.12.2025 за 344 дні (2456160,00 грн (7140,00 грн (розмір пені за 1 день) (476000,00 (сума штрафу) х 1,5 % (відсоток від суми штрафу відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції") х 344 дні), але не більше ніж розмір суми штрафу у розмірі 476000,00 грн (а.с. 3).
Відповідно до статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основними завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: 1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; 2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; 3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції; 4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; 5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері публічних закупівель; 6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" повноваження Антимонопольного комітету у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами (п. 1); приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції (п. 2); звертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції, а також із запитами щодо надання інформації про судові справи, що розглядаються цими судами відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції (п. 15).
Згідно зі статтею 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, клопотання, позови, скарги до суду, в тому числі про, зокрема, про стягнення несплаченої у добровільному порядку пені.
Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: зокрема, визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.
Органи Антимонопольного комітету України оприлюднюють рішення за результатом розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України протягом 10 робочих днів з дня його прийняття. Рішення підлягає оприлюдненню в повному обсязі, крім інформації, яка визначена інформацією з обмеженим доступом. Інформація з обмеженим доступом має бути виключена або зачорнена чи змінена в інший спосіб, який забезпечує достатній її захист та достатню прозорість щодо обґрунтування органом Антимонопольного комітету України прийнятого рішення (частина 2 статті 48 Закону України Про захист економічної конкуренції").
Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України набирають чинності з дня їх прийняття.
Особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Встановлені у рішенні органу Антимонопольного комітету України зобов`язання, передбачені статтею 48 цього Закону, підлягають виконанню у двомісячний строк з дня одержання рішення органу Антимонопольного комітету України, якщо інше не передбачено законом або цим рішенням.
Строки, передбачені абзацом першим цієї частини, зупиняються на час розгляду судом справи про оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також на час проведення перевірки чи перегляду рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органом Антимонопольного комітету України. 
Нарахування пені припиняється з дня сплати штрафу, накладеного рішенням органу Антимонопольного комітету України (частини 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції"). 
Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати пені органи Антимонопольного комітету України стягують пеню в судовому порядку.
Згідно з частиною 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі якщо протягом строку, встановленого абзацом першим частини третьої цієї статті, рішення органу Антимонопольного комітету України не виконується, Голова Антимонопольного комітету України, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України видає наказ про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу.
Наказ Голови Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу, є виконавчим документом, який пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання в порядку, визначеному законом.
Зазначені в абзаці першому цієї частини накази мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (частина 9 Закону України "Про захист економічної конкуренції").
Згідно із частин 13, 14 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, пені.
Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.
Відповідно до абзацу першого частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.
Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу (абзац другий частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції").
Звертаючись до суду першої інстанції з даним позовом, позивач вказував, що відповідач вчинив порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі у процедурі закупівлі, яка проводилась Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького за допомогою електронної системи "Прозорро".
За порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції позивач прийняв рішення від 31.10.2024 №60/197-р/к у справі № 243/60/19-рп/к.23, яким наклав на відповідача штраф у розмірі 476000,00 грн. 
Вказане рішення відповідач не оскаржив. Рішення позивача набрало законної сили 13.01.2025. 
17.01.2025 позивач прийняв наказ у справі №60/77-Ю-60/197-р/к-1 про примусове виконання рішення. 25.12.2025 державний виконавець завершив виконавче провадження №77560245 про стягнення з відповідача штрафу у зв`язку з повним фактичним виконанням.
За прострочення сплати штрафу на підставі норм частини 3 та 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" позивач нарахував та просив стягнути з відповідача 476000,00 грн пені за період з 14.01.2025 до 23.12.2025 за 344 дні (2456160,00 грн (7140,00 грн (розмір пені за 1 день) (476000,00 (сума штрафу) х 1,5 % (відсоток від суми штрафу відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції") х 344 дні), але не більше ніж розмір суми штрафу у розмірі 476000,00 грн (а.с. 3).
Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Комітету. Отже, розмір пені становить 476000,00 гривень.
Враховуючи вищезазначене, Позивачем правомірно, відповідно до норм чинного законодавства про захист економічної конкуренції, була нарахована пеня у розмірі 476000,00 гривень за прострочення сплати штрафу, накладеного Рішенням № 60/197-р/к. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з простроченням відповідачем сплати штрафу, позивачем на підставі ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» правомірно заявлено до стягнення 476000,00 грн пені, розмір якої проведено з урахуванням обмежень розміром штрафу. 
Апелянт не погоджується з висновком суду про задоволення позову, посилаючись на те, що судом не було взято до уваги той факт, що відповідачем як боржником на момент подачі позовної заяви було добровільно виконано зобов`язання (сплачено штраф); в ході вирішення питання про зменшення пені, не взято до уваги співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені, яка існувала на момент подачі позовної заяви; проігноровано обставини, наведені відповідачем в клопотанні про зменшення розміру неустойки, які свідчили про поважність причин невчасного виконання відповідачем зобов`язання; проігноровано факт наявності поведінки відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання; з огляду на викладене у клопотанні про зменшення розміру пені, відповідач не в змозі виконати рішення суду про розстрочення його виконання. 
В суді першої інстанції відповідач визнав позов, проте керуючись частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статтею 233 Господарського кодексу України просив зменшити розмір пені на 90% та врахувати підстави для такого зменшення, зокрема скрутне матеріальне становище відповідача; загальну суму доходу відповідача як фізичної особи-підприємця, яка становить 366,24 грн; відсутність джерел доходу, оскільки 02.01.2026 відповідач припинив підприємницьку діяльність; відповідач є студентом Черкаського політехнічного фахового коледжу з 01.09.2024 до даного часу; у відповідача на утриманні перебуває син, 12.07.2025 року народження, який має тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, що потребує від відповідача постійного догляду та значних витрат на проведення лікування.
Відповідач не навів жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про існування виняткових обставин, що виправдовують суттєве зменшення пені, установлення якої здійснено відповідно до вимог частини п`ятої статті 56 Закону №2210, яка має імперативний характер і спрямована на забезпечення своєчасного та повного виконання рішень Антимонопольного комітету України та його територіальних органів, а не на регулювання договірних цивільно-правових відносин.
Законодавчо встановлена пеня за несвоєчасну сплату штрафу, накладеного Відділенням, не має характеру договірної неустойки, врегульованої нормами цивільного законодавства, а є санкцією публічно-правового характеру, спрямованою на захист публічних інтересів, і тому посилання Відповідача на норми Цивільного кодексу України (статті 551, 610 ЦК України) є надуманими і не можуть бути застосовані як самостійна підстава для зменшення пені в спірних правовідносинах.
Водночас, навіть з урахуванням дискреційних повноважень суду щодо оцінки доводів сторін, Відповідачем не доведено існування обставин, які могли б обґрунтовувати істотне зменшення пені. Посилання Відповідача на складний матеріальний стан, припинення підприємницької діяльності та інші особисті обставини не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку з порушенням обов`язку щодо своєчасної сплати штрафу та відповідно до усталеної судової практики не визнаються безумовною підставою для зменшення санкцій.
Відносини, пов`язані з притягненням до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом накладення штрафів та їх стягнення у судовому порядку органами АМК, не є господарськими (або цивільними) відносинами, оскільки в даному випадку орган АМК не виступає як суб`єкт господарсько-правових (або цивільно-правових) відносин, а реалізує повноваження, встановлені законодавством про захист економічної конкуренції.
Відповідно до правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справах №910/4585/19, від 17.12.2020 та №910/1548/19, штраф у спірних правовідносинах є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані Антимонопольним комітетом України на підставі Закону України
"Про захист економічної конкуренції" та не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів, а тому не належать до цивільних правовідносин.
При застосуванні приписів ст. 56 Закону №2210 (щодо стягнення з суб`єктів господарювання штрафу та пені у зв`язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції) необхідно враховувати, що названий Закон не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені (у разі їх правомірного нарахування) (правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №910/20661/16, від 22.01.2019 у справі №915/304/18, від 19.03.2019 у справі №904/3536/18, від 27.11.2018 у справі №910/4081/18, від 17.06.2022 у справі №917/530/21).
Тобто, в цьому випадку, на відміну від норм цивільного законодавства, приписами Закону України "Про захист економічної конкуренції" можливість зменшення розміру пені, заявленої до стягнення або звільнення від сплати пені не передбачено, оскільки такий вид нарахування пені є видом відповідальності за несплату штрафу у строк, встановлений ч.3 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".
З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про відмову відповідачеві в зменшенні розміру пені, оскільки нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства.
В той же час судом з метою виконання завдання господарського судочинства, враховуючи скрутне матеріальне становище відповідача, загальну суму доходу відповідача як фізичної особи-підприємця у 2025 році, яка становить 366,24 грн, відсутність інших джерел доходу, оскільки 02.01.2026 відповідач припинив підприємницьку діяльність, а також те, що у відповідача на утриманні перебуває син, 12.07.2025 року народження, який має тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, що потребує від відповідача постійного догляду та значних витрат на проведення лікування,
керуючись вимогами статей 238-239 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про розстрочення  виконання рішення суду шляхом сплати суми пені у розмірі 476000,00 грн рівними частинами протягом 12 місяців з дня набрання рішенням суду законної сили щомісячно по 39666,67 грн до останнього календарного дня місяця, починаючи з місяця, з якого рішення суду набрало законної сили.
Рішення Господарського суду Черкаської області від 11.02.2026 у даній справі позивачем в частині розстрочення його виконання не оскаржувалось.
Відповідно до ч.5 ст.331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Вирішуючи питання про розстрочення виконання рішення суду у даній справі, шляхом сплати суми пені у розмірі 476000,00 грн рівними частинами протягом 12 місяців з дня набрання рішенням суду законної сили щомісячно по 39666,67 грн до останнього календарного дня місяця, починаючи з місяця, з якого рішення суду набрало законної сили, місцевий господарський суд не звернув уваги на положення ч.5 ст.331 ГПК України про те, що розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня його ухвалення, а не з дня набрання рішенням законної сили, з огляду на що рішення Господарського суду Черкаської області від 11.02.2026 у даній справі підлягає зміні, шляхом викладення п.3 резолютивної частини рішення в наступній редакції:
«Розстрочити виконання рішення суду шляхом сплати суми пені в розмірі 476 000,00 грн рівними частинами протягом 12 місяців з дня ухвалення рішення суду щомісячно по 39 666,67 грн до останнього календарного дня місяця, починаючи з місяця, з якого ухвалено рішення судом першої інстанції, з 11.02.2026р.»
Доводи апелянта про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки рішення не є спрямованим на ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів всіх учасників справи, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду спору.
Колегія суддів також враховує доводи відзиву на апеляційну скаргу, у тій мірі, у якій вони узгоджуються з висновками суду першої інстанції, зробленими за результатами апеляційного перегляду.
Інші доводи та міркування учасників судового процесу обґрунтовано не досліджувались судом з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, та дійшов правильного висновку про задоволення позову.
Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів також зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Лаврінчука Віталія Сергійовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.02.2026 у справі №925/1624/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 11.02.2026 у справі №925/1624/25 змінити, шляхом викладення п.3 резолютивної частини рішення в наступній редакції:
«Розстрочити виконання рішення суду шляхом сплати суми пені в розмірі 476 000,00 грн рівними частинами протягом 12 місяців з дня ухвалення рішення суду щомісячно по 39 666,67 грн до останнього календарного дня місяця, починаючи з місяця, з якого ухвалено рішення судом першої інстанції, з 11.02.2026р.».
3. В решті рішення залишити без змін.
4. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.
5. Матеріали справи №925/1624/25 повернути до Господарського суду Черкаської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови підписано 17.06.2026 після виходу судді Бестаченко О.Л. з лікарняного та відпустки.
Головуючий суддя І.М. Скрипка 
Судді Ю.А. Шаратов

О.Л. Бестаченко