ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року	Львів	Справа № 380/22029/24 пров. № А/857/9997/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді Пліша М.А.,
суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року (головуючий суддя Потабенко В.А., м. Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України Львівській області про визнання протиправними і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач 2), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 10.10.2024 № 134650020966 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» відповідно до заяви від 02.10.2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ, врахувавши при обчисленні розміру пенсії відомості про заробітну плату на підставі довідок про (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 02.10.2024 № 193/7.4-22/51 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 02.10.2024 № 194/7.4-22/51, про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 02.10.2024 № 195/7.4-22/51, про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 02.10.2024 №13-70-05/38-36, про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 02.10.2024 року №12/7.4-22/38, з 02.10.2024.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (код ЄДРПОУ 14035769; місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, м. Тернопіль, майдан Волі, буд. 3) від 10.10.2024 № 134650020966 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» відповідно до заяви від 02.10.2024.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889, зарахувавши до стажу державної служби періоди його роботи з 15.10.1992 по 22.08.2011 та 28.01.2015 по 19.06.2023 на посадах в органах митної служби, та врахувавши при обчисленні розміру пенсії відомості про заробітну плату на підставі довідку від 02.10.2024 № 193/7.4-22/51 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), видану Львівською митницею Державної митної служби України, довідку від 02.10.2024 № 194/7.4-22/51 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, видану Львівською митницею Державної митної служби України, довідку від 02.10.2024 № 195/7.4-22/51 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), видану Львівською митницею Державної митної служби України, довідку від 02.10.2024 №12/7.4-22/38 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), видану Галицькою митницею Держмитслужби, довідку від 02.10.2024 №13-70-05/38-63 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), видану Львівською митницею ДФС, починаючи з 02.10.2024 (дати звернення позивача із заявою).
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) гривень 92 коп. судових витрат у вигляді судового збору та 2000 (дві тисячі) гривень судових витрат на правничу допомогу.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить таке скасувати, та прийняти нове яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі зазначає, що з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-УІІІ від 10.12.2015 (далі - Закон №889-УІІІ).
Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-УІІІ втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII.
Відповідно до ст. 90 Закону №889-УІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш ж 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України “Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш ж 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягай віку 62 роки, та жінки, які досягай пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Отже, за наведеного правового регулювання обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії державного службовця після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону - 3723 і розділом XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889, а саме - щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Кабінетом Міністрів України 14.09.2016 була прийнята постанова № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Порядок № 622). Відповідно до пункту 5 Порядку № 622 дана постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 1 травня 2016 року.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 622 на призначення пенсії мають право особи, які на день набрання чинності Законом № 889:
- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;
- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років , стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних | службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Враховуючи положення пункту 3 Порядку № 622, право на призначення пенсії державного службовця мають особи у разі, якщо їм до набрання чинності Законом № 889 не призначалася пенсія відповідно до Закону - 3723.
Постановою Кабінетів Міністрів України від 12.07.2024 № 823 “Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб” (далі - Постанова № 823) внесено зміни до Порядку № 622, зокрема, згідно пункту 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні:
- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;
- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
Визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, здійснюється з урахуванням положень пунктів 4-1 і 4-2 цього Порядку.
Відповідно до пункту 4-2 Порядку № 622 в редакції Постанови № 823 для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Мінфіну від 28 січня 2002 № 57 (з урахуванням змін, внесених наказом Мінфіну від 27 листопада 2023 № 661), або які звільнилися до 1 січня 2024 року з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 року, а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року.
Для призначення пенсії державного службовця таким особам та особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про:
- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4;
- розміри виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 5;
- розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 622 довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 10 грудня 2015 № 889-VIII “Про державну службу” пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 № 3723-ХП “Про державну службу” та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Пунктом 7 Порядку № 622 передбачено, що у всіх випадках заробітна плата для призначення пенсії державного службовця враховується в межах установленої законом на день призначення пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Постанова № 823 набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.01.2024.
Позивачем до заяви про перерахунок пенсії долучено довідки згідно форми, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям».
Постановою правління Пенсійного фонду України від 18.09.2024 № 30-1 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 жовтня 2024 року за № 1493/42838, визнано такою, що втратила чинність, постанову правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2017 року за № 180/30048.
Таким чином, немає правових підстав для врахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, оскільки дані довідки не відповідають вимогам, визначеним Постановою № 823.
Отже, у зв`язку з прийняттям Закону № 889 було змінено порядок пенсійного забезпечення державних службовців.
Статтею 90 Закону № 889 передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування2, із урахуванням вищезазначених у пунктах 10 та 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 особливих умов.
Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.
У рішенні від 25.01.2012 № З-рп/2012 Конституційний Суд України вказав, що зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до . критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.
Статтею 25 Закону №3723 визначено сім категорій посад державних службовців, які вони могли обіймати у відповідних державних органах, та передбачено, що віднесення існуючих на той час посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії державних службовців нових посад провадиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.
Службовцям, які займали посади, віднесені до категорій посад державної служби, встановлювався відповідний ранг.
Робота на посадах в органах державної митної служби України зараховується до стажу державної служби особам, яким не присвоювались спеціальні звання.
Відповідно до статті 573 Митного кодексу України посадовим особам митних органів присвоюються спеціальні звання. Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 588 Митного кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присів спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом. Пенсійне забезпечення працівників митних органів, які не є посадовими особами, здійснюється на підставах та у порядку, встановлених законом.
Підпунктом 17 пункту 3 статті 3 Закону № 889 визначено, що дія цього Закону не поширюється на осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання.
Судом першої інстанції не враховано те, що посадові особи органів державної митної служби, які мають спеціальне звання, Законом - 3723 та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України не віднесені до відповідних категорій посад державних службовців, а отже відсутні підстави для зарахування позивачу, до стажу державної служби періодів роботи на посадах в органах державної митної служби.
Відповідно до записів трудової книжки позивач з 11.09.2012 по 31.05.2013 працював в державному управлінні охорони навколишнього середовища у Львівській області та з 01.06.2013 по 27.01.2015 працював в департаменті екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації, на посадах, стаж роботи на яких підлягає зарахуванню до відповідних категорій посад державних службовців, і становить 2 роки 04 місяці 18 днів.
Таким чином, судом першої інстанції неправомірно зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІУ, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889, зарахувавши до стажу державної служби періоди його роботи з 15.10.1992 по 22.08.2011 та 28.01.2015 по 19.06.2023 на посадах в органах митної служби, та врахувавши при обчисленні розміру пенсії відомості про заробітну плату на підставі довідку від 02.10.2024 № 193/7.4-22/51 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), видану Львівською митницею Державної митної служби України, довідку від 02.10.2024 № 194/7.4-22/51 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, видану Львівською митницею Державної митної служби України, довідку від 02.10.2024 № 195/7.4-22/51 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), видану Львівською митницею Державної митної служби України, довідку від 02.10.2024 №12/7.4-22/38 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), видану Галицькою митницею Держмитслужби, довідку від 02.10.2024 №13- 70-05/38-63 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), видану Львівською митницею ДФС, починаючи з 02.10.2024 (дати звернення позивача із заявою).
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах пенсійного фонду як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
02.10.2024 позивач звернувся із заявою до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про перехід на пенсію за іншим законом.
Вказана заява від 02.10.2024 відповідно до екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, розглядалася ГУ ПФУ в Тернопільській області, яким прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії від 10.10.2024 № 134650020966.
У рішенні про відмову в перерахунку пенсії від 10.10.2024 № 134650020966 повідомлено, що за результатами розгляду поданих документів, зокрема трудової книжки, відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 з 11.09.2012 по 31.05.2013 працював в державному управлінні охорони навколишнього середовища в Львівській області та з 01.06.2013 по 27.01.2015 - в департаменті екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації, на посадах, стаж роботи на яких підлягає зарахуванню до стажу роботи віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, і становить 2 роки 4 місяці 18 днів.
Періоди роботи в інших вищезазначених установах, на посадах, на яких присвоювалися спеціальні звання не підлягають зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України №3723.
Згідно із записів у трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_1 працював:
- 15.10.1992 призначений інспектором Львівської митниці;
- 26.03.1993 переведении? на посаду старшого інспектора митниці;
- 01.03.1994 переведении? на посаду головного інспектора митниці;
- 15.11.1994 переведении? на посаду начальника оперативного відділу Львівськоі? митниці;
- 19.05.1995 переведении? на посаду заступника начальника митного поста;
- 06.06.1995 прии?няв присягу державного службовця;
- 29.09.1995 переведении? на посаду начальника митного поста «Львів-
аеропорт «Львівськоі? митниці»;
- 31.03.1997 звільнении? з посади в зв`язку з ліквідацією Львівськоі? митниці;
- 01.04.1997 призначении? на посаду начальника митного поста «Львів-аеропорт»;
- 19.06.1998 присвоєно персональне звання «Радник митноі? служби ІІ рангу»;
- 27.05.1999 звільнении? з посади у порядку переведення на посаду заступника начальника Рава –Руськоі? митниці;
- 28.05.1999 призначений на посаду заступника начальника Рава–Руськоі? митниці;
- 28.02.2001 звільнении? у порядку переведення з посади заступника начальника ліквідованоі? Рава-Руськоі? митниці;
- 01.03.2001 призначении? на посаду заступника начальника новоствореноі? Рава– Руськоі? митниці;
- 20.03.2001 присвоєно персональне звання «Радник митноі? служби І-го рангу»;
- 08.07.2004 призначении? на посаду начальника відділу організаціі? митного контролю згідно ст..32 КЗпП Украі?ни у порядку переведення з заи?маноі? посади заступника начальника митниці;
- 01.11.2004 присвоєно спеціальне звання «радник митноі? служби ІІ рангу»;
- 19.10.2004 переведении? на посаду начальника пасажирського відділу;
- 05.05.2005 призначении? на посаду першого заступника начальника Рава-Руськоі? митниці;
- 25.06.2005 присвоєно спеціальне звання «Радник митноі? служби І-го рангу»;
- 01.08.2005 переведении? на посаду заступника начальника Рава-Руськоі? митниці;
- 12.03.2007 звільнении? із заи?маноі? посади;
- з 13.03.2007 по 30.04.2008 працював в Західніи? регіональніи? митниці на посаді заступника начальника митного поста «Рава-Руська» та на посаді начальника відділу митного оформлення №2;
- з 01.05.2008 по 22.08.2011 працював в Львівськіи? митниці на посадах начальника організаціи?но-аналітичного сектору митного поста «Рава-Руська», головного інспектора сектору митного оформлення №1, №2, №3, №4, виконуючим обов`язки заступника начальника митного поста «Дрогобич» та на посаді начальника сектору з питань розбудови міжнародних пунктів пропуску;
- з 28.01.2015 по 07.12.2019 працював в Львівськіи? митниці ДФС на посадах - головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Краковець», завідувача сектору зв`язку управління інфраструктури, завідувача сектору моніторингу ризикових операцій управління організаціі? митного контролю, заступника начальника відділу митного оформлення №3 митного поста «Краковець», заступника начальника відділу митного оформлення №3 та №4 митного поста «Смільниця»;
- 12.08.2015 присвоєно спеціальне звання «Радник податкової та митноі? справи І рангу;
- з 08.12.2019 по 17.07.2021 працював в Галицькіи? митниці Держмитслужби на посадах - заступника начальника відділу №1 та відділу №2 митного поста «Смільниця», заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Смільниця»;
- 08.12.2019 присвоєно 4 ранг державного службовця;
- 25.06.2020 присвоєно спеціальне звання «Радник митноі? служби I рангу;
- з 15.07.2021 по 19.06.2023 працював в Львівськіи? митниці на посаді заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Смільниця».
Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 90 вказаного Закону України «Про державну службу» (Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII), який набрав чинності з 01.05.2016, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пунктом 2 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» визнано таким, що втратили чинність, зокрема Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до п.п. 10 та 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII:
- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (п. 10);
- для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (п. 12).
Згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
З огляду на вказане суд вірно вважав, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «"Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 15.12.2020 року у справі № 560/2398/19.
Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Відповідно до ч. 18 ст. 37 Закону №3723-ХІІ період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Відповідно до ст. 430 Митного кодексу України (в редакцій, чинній на час проходження позивачем державної служби), пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України «Про державну службу».
Пенсійне забезпечення працівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, які не є посадовими особами, здійснюється на загальних підставах відповідно до законодавства України про пенсійне забезпечення.
Статтею 407 Митного кодексу України передбачено, що посадовими особами митної служби України є працівники митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, на яких цим Кодексом та іншими законами України покладено здійснення митної справи, організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і яким присвоєно спеціальні звання.
Відповідно до ст. 569 Митного кодексу України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.
Особи, вперше прийняті на службу до митних органів на посади, які передбачають виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, приймають Присягу державних службовців, якщо раніше вони не приймали такої Присяги.
Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.
Абзацом 1 ч. 1 ст. 588 Митного кодексу України передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
При цьому суд першої інстанції слушно зауважив, що аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», були передбачені і Митним кодексом України від 12.12.1991.
Отже, норми права, чинні як у період проходження державної служби так і станом на день звернення позивача із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший дають підстави стверджувати, що посадові особи митних органів є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) в митних органах зараховуються до стажу державної служби, що дає право на пенсію відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про державну службу» №889-VIIІ до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Так, п. 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок № 283), який діяв на час проходження позивачем служби, регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.
Пунктом 2 Порядку № 283 було передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.
Кабінетом Міністрів України відповідно до постанови від 25.03.2016 №229 затверджений Порядок обчислення стажу державної служби (далі - Порядок № 229), пунктом 4 якого передбачено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема серед іншого, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
При цьому суд підставно зауважив, що до набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889 порядок обчислення державної служби визначався постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (далі - Порядок № 283).
Тому правильним є твердження суду першої інстанції, що у спірному випадку необхідно застосовувати норми Порядку № 283, а саме пункту 2 вказаного порядку згідно з яким до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, «на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю».
Зі змісту рішення про відмову в перерахунку пенсіі? від 10.10.2024 № 134650020966, вбачається, що Законом України «Про державну службу», за результатами розгляду поданих документів, зокрема трудової книжки до стажу державної служби можливо зарахувати період роботи з 11.09.2012 по 31.05.2013 роботу в державному управлінні охорони навколишнього середовища в Львівськіи? області та з 01.06.2013 по 27.01.2015 роботу в департаменті екологіі? та природних ресурсів Львівськоі? обласноі? державноі? адміністраціі?, на посадах, стаж роботи на яких підлягає зарахуванню до стажу роботи віднесених до відповідних категоріи? посад державних службовців, і становить 2 роки 4 місяці 18 днів.
Періоди роботи в органах митної служби України до стажу державної служби не зараховуються, оскільки у період роботи у вказаних органах ОСОБА_1 присвоювалися спеціальні звання: За час проходження публічної служби ОСОБА_1 присвоєно наступні персональні та спеціальні звання: персональне звання «Радник митної служби 2 рангу» (19.06.1998); персональне звання «Радник митної служби 1 рангу» (20.03.2001); спеціальне звання «Радник митної служби 2 рангу» (01.04.2004); спеціальне звання «Радник митної служби 1 рангу» (25.06.2005).
Оскільки у ОСОБА_1 відсутній необхідний стаж державної служби, передбачений Постановою №622, право на призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» відсутнє.
У зв`язку з відсутністю у позивача стажу державної служби станом на 01.05.2016 пенсійний орган відмовив йому у призначенні пенсії відповідно до норм Закону України «Про державну службу».
Однак, судом першої інстанції встановлено із записів у трудовій книжці НОМЕР_1 , що ОСОБА_1 працював:
- 15.10.1992 призначении? інспектором Львівськоі? митниці;
- 26.03.1993 переведении? на посаду старшого інспектора митниці;
- 01.03.1994 переведении? на посаду головного інспектора митниці;
- 15.11.1994 переведении? на посаду начальника оперативного відділу Львівськоі? митниці;
- 19.05.1995 переведении? на посаду заступника начальника митного поста;
- 06.06.1995 прии?няв присягу державного службовця;
- 29.09.1995 переведении? на посаду начальника митного поста «Львів-
аеропорт «Львівськоі? митниці»;
- 31.03.1997 звільнении? з посади в зв`язку з ліквідацією Львівськоі? митниці;
- 01.04.1997 призначении? на посаду начальника митного поста «Львів-аеропорт»;
- 19.06.1998 присвоєно персональне звання «Радник митноі? служби ІІ рангу»;
- 27.05.1999 звільнении? з посади у порядку переведення на посаду заступника начальника Рава –Руськоі? митниці;
- 28.05.1999 призначений на посаду заступника начальника Рава–Руськоі? митниці;
- 28.02.2001 звільнении? у порядку переведення з посади заступника начальника ліквідованоі? Рава-Руськоі? митниці;
- 01.03.2001 призначении? на посаду заступника начальника новоствореноі? Рава– Руськоі? митниці;
- 20.03.2001 присвоєно персональне звання «Радник митноі? служби І-го рангу»;
- 08.07.2004 призначении? на посаду начальника відділу організаціі? митного контролю згідно ст..32 КЗпП Украі?ни у порядку переведення з заи?маноі? посади заступника начальника митниці;
- 01.11.2004 присвоєно спеціальне звання «радник митноі? служби ІІ рангу»;
- 19.10.2004 переведении? на посаду начальника пасажирського відділу;
- 05.05.2005 призначении? на посаду першого заступника начальника Рава-Руськоі? митниці;
- 25.06.2005 присвоєно спеціальне звання «Радник митноі? служби І-го рангу»;
- 01.08.2005 переведении? на посаду заступника начальника Рава-Руськоі? митниці;
- 12.03.2007 звільнении? із заи?маноі? посади;
- з 13.03.2007 по 30.04.2008 працював в Західніи? регіональніи? митниці на посаді заступника начальника митного поста «Рава-Руська» та на посаді начальника відділу митного оформлення №2;
- з 01.05.2008 по 22.08.2011 працював в Львівськіи? митниці на посадах начальника організаціи?но-аналітичного сектору митного поста «Рава-Руська», головного інспектора сектору митного оформлення №1, №2, №3, №4, виконуючим обов`язки заступника начальника митного поста «Дрогобич» та на посаді начальника сектору з питань розбудови міжнародних пунктів пропуску;
- з 28.01.2015 по 07.12.2019 працював в Львівськіи? митниці ДФС на посадах - головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Краковець», завідувача сектору зв`язку управління інфраструктури, завідувача сектору моніторингу ризикових операцій управління організаціі? митного контролю, заступника начальника відділу митного оформлення №3 митного поста «Краковець», заступника начальника відділу митного оформлення №3 та №4 митного поста «Смільниця»;
- 12.08.2015 присвоєно спеціальне звання «Радник податкової та митноі? справи І рангу;
- з 08.12.2019 по 17.07.2021 працював в Галицькіи? митниці Держмитслужби на посадах - заступника начальника відділу №1 та відділу №2 митного поста «Смільниця», заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Смільниця»;
- 08.12.2019 присвоєно 4 ранг державного службовця;
- 25.06.2020 присвоєно спеціальне звання «Радник митноі? служби I рангу;
- з 15.07.2021 по 19.06.2023 працював в Львівськіи? митниці на посаді заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Смільниця».
- 19.06.2023 звільнений з займаної посади у зв`язку з виходом на пенсію (запис у трудовій книжці №66).
З огляду на вказані вище норми та встановлені обставини справи, суд підставно відхилив посилання відповідача на положення п. 17 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, відповідно до якого дія згаданого Закону не поширюється на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом, оскільки суд в ході розгляду справи встановив, що нормами Митного кодексу України та ст. 46 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII (яка є спеціальною щодо ст. 3 згаданого Закону) передбачено протилежне.
Тому вірним є висновок, що періоди роботи позивача в митних органах (до 01.05.2016) підлягають зарахуванню до стажу державної служби, а доводи відповідача про те, що стаж роботи в митних органах не може бути зарахований як стаж державного службовця за наявності присвоєння персональних та спеціальних звань, є безпідставними та не узгоджуються з наведеними нормами Законів та нормативно-правових актів.
При цьому суд, як уже зазначено вище, вірно вказав, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723 і Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» № 889, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.
Згідно матеріалів справи, на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у позивача наявний необхідний вік (понад 62 роки), страховий стаж та стаж державної служби (понад 20 років), що підтверджується записами у трудовій книжці позивача.
З огляду на це правильним є висновок суду, що рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 10.10.2024 №134650020966 про відмову у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо вимог зобов`язального характеру, то суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 (далі - Порядок № 622) пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права.
Питання щодо порядку переведення (переходу) з одного виду пенсії на інший та питання призначення пенсії неодноразово було проаналізовано у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі №21-612а14, постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №317/4184/16-а; від 17.05.2019 у справі №511/777/17; від 11.07.2019 у справі №264/6292/16-а; від 10.10.2019 у справі №520/7533/17; від 13.02.2020 у справі №263/3478/17; від 17.07.2020 у справі №335/13894/16-а, в яких суди дійшли висновку, що, якщо особа отримувала пенсію на підставі одного закону (наприклад, Закону України «Про прокуратуру») та виявила бажання перейти на пенсію за іншим законом (наприклад, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), зазначені правовідносини слід розцінювати як нове призначення пенсії. У іншому ж випадку, якщо такий перехід відбувся в рамках одного закону - Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вказані правовідносини є переведенням на пенсію в рамках одного закону.
Станом на дату виникнення спірних правовідносин позивач отримує пенсію за віком, яка їй обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, позивач має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.
Суд першої інстанції встановив, що із заявою про призначення на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» до відповідача 2 позивач звернувся 02.10.2024.
Таким чином, суд підставно вважав, що ураховуючи вимоги Порядку № 622, пенсія позивачу має бути призначена саме з 02.10.2024, тобто з дати звернення.
Щодо позовної вимоги про призначення пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 02.10.2024 № 193/7.4-22/51 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 02.10.2024 № 194/7.4-22/51, про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 02.10.2024 № 195/7.4-22/51, про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 02.10.2024 №13-70-05/38-36, про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 02.10.2024 №12/7.4-22/38, то суд правильно врахував наступне.
Пунктом 2 Порядку № 622 передбачено, що згідно з п. п. 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу»: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
За змістом абз. 6 п. 4 Порядку № 622 за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 , за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Відповідно до п. 5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 (далі - Постанова № 1-3) затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу».
Такими довідками є:
про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);
про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);
про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу видано довідки від 02.10.2024 року № 193/7.4-22/51 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) виданої Львівською митницею Державної митної служби України, довідку від 02.10.2024 року № 194/7.4-22/51 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби виданої Львівською митницею Державної митної служби України, довідку від 02.10.2024 року № 195/7.4-22/51 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) виданої Львівською митницею Державної митної служби України, довідку від 02.10.2024 №12/7.4-22/38 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) видані Галицькою митницею Держмитслужби, довідку від 02.10.2024 №13-70-05/38-63 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) видану Львівською митницею ДФС.
Форма вказаних довідок відповідає формам довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, затверджених Постановою №1-3 та містять відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавка за інтенсивність праці та щомісячна премія, за останнім місцем роботи на державній службі за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією.
На всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що всі відображені в довідках види оплати праці - є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому довідки, видані позивачу, мають братися відповідачем до уваги при призначенні та розрахунку розміру пенсії позивачу відповідно до ст. 37 Закону України №3723-XII «Про державну службу».
З урахуванням вказаного вище, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.
Корім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з урахуванням положень ст. 132, ст. 134, ст. 139 КАС України, та враховуючи, що дана справа згідно положень ст. ст. 4, 12, 262 КАС України є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їхнього розміру, з критерію пропорційності, вірно вважав, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача 1, повинен становити 2000,00 грн.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області - залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у справі №380/22029/24 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	М.А. Пліш 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	І. М. Обрізко